242 II. DAIIL.STKDT, HIDUAO TILL SVnÖSTIlA SVERIGES IIlEHACirM-FLORA. 



svartgröna eller iiästiiii svarta liolkarne med åtminstone de inre fjällen utdragna i en smal 

 spets, hvilken öfvei-skjuter de unga bloinraorna, alla i regeln alldeles saknande glandier och 

 iiär incii klädda af sjKirsiunnm stjernhår, hvilka i)ä fjiUleiis niidt sanda sig till en tydlig, 

 livit strimma, de vackert ocli temligen inöi-kt gula, glänsande blommorna samt de brungula, 

 slutligen nästan svarta eller svartbruna, stiften. Stjelkens nedre blad äro vanligen af något 

 tunglik form men kortspetsade, oftast ända till spetsen skai-pt och fint tandade. Hos späda 

 exemplar iiro oftast äfven de öfre bladen till öfver midten eller nästan ända till spetsen 

 iinta.nda,de. Hos dylika exempliir äro ilfven de öfre bladen smala, nilstan jemnbreda och 

 skarpt och långt spetsade. Hos mycket grofväxta exemplar bli ej sällan de öfversta bladen 

 iVggrundt laiicettlika med rundad, gerna halftomfattaude bas och tendigen kort spetsade. De 

 nedre bladen hafva nästan alltid långt vigglikt nedlöj)ande bas. De mellersta bladen fa ej 

 sällan, då deras bas iir rundad, ett ytterst kort men tydligt skaft. Hos späda exemplar 

 blir infiorescensen fäblomsting, vanligen med 2 — 3 koi'gar, alla pä korta, mycket upprätta 

 skaft. Hos frodiga individ blir intlorescensen rikblonistrig med upptill mera utstående 

 greniir och ökas ofta genom ända från midten af stjelken utgående, småbladiga grenar. Ej 

 silllaii sträcker sig förgreningen ända till basen af stjelken. Denna liksom de nedre gre- 

 narnes bas är nästan alltid mörkt och lysande pui'purfärgad, h\'ilken fäi'g uppåt småningom 

 öfvergår i en ljusare, klar och liflig färg. 



Tiiom området fuiiueii i Östergötland, Viniierstads prestgård 1848 (J. E. ZETTERSTEDT). 



lltoni området funnen i Helsingland, Söderhamn m. fl. st. (A. MAGNUSSON): Medelpad, Indalsliden, Backe 

 vid viig-('n iill Sillre sk^ oeli Sillre äng samt mellan Backe och Fl3'gge (S. J. Enander): Dalarne, Silfsbergs s:n, 

 Skriieka (K. I". IIÄGERSTRÖM): Upland, Löfsta s:n, Hvilsteiiaäsen (C. A. E. LenstrÖM): Vennland, Gillberga 

 och Borgviks socknar ymnigt (K. O. E. STENSTRÖM); Arvika (E. HOLMGREN); Vase i Norra Löfäs (H. FaLK): 

 Vvstnumland, Knngsör (C. O. V. PORAT); Arboga s;n, Assarstorp (O. G. BLOMBERG): Södermanland, Södertelje 

 (M. Ploderus); Ö. Vingåker, Forsa (INDEBETOU; 11. N. IX: 3): Vestergötland, Toarps s:n, Gällsjö (A. O. OLS- 

 SON); Göteborg (C. J. LiNDEBERG, A. P. WiNSLOW); Alingsås (A. BERLIN). 



Kn habitnelt genom bredare blad och tjocka holkar med bredare, något kortare och trnbbigare fjäll af- 

 vikande men clji^sl ej skild form iir funnen i Dalarne, Lima s:n, Skälmo (K. P. HÄGERSTRÖM). År utan tvifvel 

 en af lokalen, igenlagd åker med sand- och lerblandadt underlag, framkallad frodig moditikation. De nedersta 

 bladen äro här närmade till hvarandra till en gles rosett samt af elliptisk till aflång form, de mellersta bredt 

 laiicettlika och de öfversta äggrundt lanceltlika, alla kort spetsade. Holkarne äro hos de pressade exemplaren 

 niistan lika hö»a som breda. 



10. H. *ineljinograi)lniin n. subsp. 



Caulis 50 — 80 ctm. altus tirmus G — 10-folius, inferne subflexuosus + intense 

 piirpurascens hevis et glaber, medio levissime scabrescens pilis paucis obsitus, superne 

 ad nodos + longe et molliter barbato-pilosus, ceterum pilis mediocribus raris — 

 spa-rsis obsitus, basi efloccosus medio levissime et apice sparsim iioccosus — sub- 

 tomentellus. Folia teiuiia, firma supra, amoene et saturate viridia xulgo intense et 

 + dense nigro- \-. purpureo-niaculata rare pilifera — glabra leviter .stellulata, subtus 

 liallidiora, subglaucula )'are |)ilif('ra v. fere gkabra in nci'vo dorsali sparsim longe et 

 molliter pilosa Ie\iter stellulata,, marginibus inferne pilis raris — sparsis + longis 

 superne raris — subnullis ciliatis leviter stellatis, inferiora vulgo sub anthesi emarcida 



