KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 26. N:0 3. 249 



et pilis sparsis nigris mollibus obtectis. Tnvolucrn parva angnsta gracilia basi ovata 

 sul)decurrente. Squamcp angnsta' sublineares, exterioves obtusinscnla*, inteviores + 

 acuta3 + late viridi-marginata^ + comatiE, ubique fioccis sparsis — subdensiusculis 

 et glandulis nigris gracilibus densiusculis pilisque obscuris mollibus brevibus sparsis 

 — sat densiuscnlis obtectu'. CahitJddium parviim sat obscure lutenni. Stylus sub- 

 luteus fuscohispidulns, siccus leviter obseurascens. 



Utmärkt af sina små, ganska rikhäriga, mörka, undertill u\. 1. iii. violetta blad, sin 

 smala korgställning och små, smala holkar med smala fjäll, de rikliga, späda glandierna 

 på holkar och skaft samt de fina och korta vanligen m. 1. m. mörka hären. Påminner till 

 bladen mest om H. *pendulum men äfven om H. *prolixtim och isynnerhet till det inre 

 basalbladets och stjelkbladets tandning äfven om H. ^maculosum. Till holkarnes bekläd- 

 nad erinrar den både om H. *pendulum och H. *prolixum, hvilka utan tvifvel äro dess 

 närmaste slägtingar. 



Anträffad pä Gotland i Lärbro s:n vid Väo:ome på, ojamla sti'andvall;ii- i tallskog (K. .Johansson); fleringe 

 s:n (Fr. Lönnkvist); Fårösund (I. Trägårdh); Slite (G. Westergren). 



H. EUD^DALUM Stenstr. in litt. 



Cum H. triangulari indumento et forma involucrorum hajc forma sat congruit, 

 differt autem prfesertim squamis latioribus obtusioribus glandulisque validioribus. 

 Ceterum foliis basalibus longe petiolatis, exterioribus cordato-ovalibus — oblongis v. 

 obovatis — oboblongis rotundato-obtusis late et sparsim dentatis, intermediis ovali 

 — ovato-oblongis v. ellipticis obtusiusculis — breviter acutis basi ovato-contractis 

 angustius dentatis dentibus basalibus ± irregularibus imis 2 fere liberis, foliis intimis 

 + ovato-lanceolatis acutius et magis irregulariter et profundius dentatis + acutis, 

 caule 1- v. etiam 2- raro 3-folio, caulino infimo + ovato petiolato v. + lanceolato 

 brevius v. vix petiolato nnnc densius et profundius magis irregulariter dentato 

 nunc leviter et sparsius dentato, summo v. summis parvis angustis argutius dentatis 

 obtusiusculis — acutis cauleque elatiore sat est insigne. Stylus obscurus. 



Till holkarne är denna form ytterst lik H. *triangulare, men är lätt skild genom 

 gröfre glandier, bredare, trubbigare och bredt grönkantade fjäll med skarpare framträdande 

 stjernluddsrand samt glesare inflorescens med längre akladium. I anseende till de gröfre 

 och mera bredfjälliga holkarnt; liknar den äfven H. '* ccesiomuroriuii men saknar alldeles 

 hår bland glandierna. Från H. *triangulare är den dessutom väl skild genom smalare 

 blad med, utom på de yttre basalbladen, hopdragen bladbas, genom mera, trubbiga eller 

 (hos de inre) kortspetsade basalblad, af hvilka flertalet ofta ha största bredden ofvan midten, 

 genom gröfre och glesare tandning, långa bladskaft, ofta ända till 3-bladig stjelk med små 

 blad, af hvilka endast det nedre är skaftadt, samt genom stora och mörkare gula korgar. 

 Till de långskaftade bladen och deras form erinrar den något om H. panceoluni. Den 

 bildar utan tvifvel en mellanlänk mellan de tre nu nämnda formerna, dock stående närmast 



Kongl. Sv. Vet. Akademiens Handl. Band 26. N:o 3. 32 



