250 II. DAHI.STEDT, BIDRAG TILL SYDUSTKA SVERIGES lIlEKArir.M-FLORA. 



de tvä först näranda., och bevisar, hur nära de formgrupper, som representeras å ena sidan 

 af H. triangidare och H. ccesioimiroruin ocli ä andra sidan af H. paiKMuluin och //. 

 porrlgens stå till hvai'andra. 



Antriiffad i Småland, Vrigstads s:n, Stora Ekeniis iii. H. st. (O. WeTTER) ofli i Vi-nnliiiul, Stafiiiis .s:n, 

 Stöuine bruk (K. O. K, STENSTRÖM). 



SUBVULGATA (jfr afd. II, s. 74). 



H. *ineliceps Almqu. var. pseiidometiceps Daiilst. n. var. 



Dahlst., Herb. Hier. Scand., Cent. V, n. 26. 



A forma primaria foliis magis lutescenti-viridibus, subtus sa^pius magis viola- 

 'ceis, minus insEqualiter sparsius sed acutius dentatis, folio caulino sparsius et acute 

 sed non intequaliter subulato-dentato, involucris brevibus crassioribus magis badio- 

 fuscis, squamis latioribus magis inconspicue viridi-marginatis apice piceis sa^pius 

 magis comatis obtusioribus, glandulis minoribus parcioribus, floccis in marginibus 

 squam. usque ad apicem sajpius magis conspicuis ligulisque brevioribus sat recedens. 



Ehuru endast genom relativa kara.ktärer skild från hufvudformen, är denna biform 

 likväl såväl genom sin tydligt afvikande habitus som sin oeoifrafiska utlircdnin»' utan 

 tvifvel att anse som en, om än i sen tid utvecklad, varietet af densamma. Bladen äro 

 vanligen smalare, af mera gulgrön färg och oftast undertill lifligt violetta. Basen är oftast 

 mera nedlöpande än hos hufvudformen ocli tandningen är glesare, oftast skarpare men 

 mindre oregelbunden och går mindre långt upp mot spetsen. Stjelkbladet har, då det är 

 väl utveckladt, ej den för hufvudformen egendomliga, långa och sylhvassa tandningen, 

 utan är visserligen skarpt men mindre djupt och tätt tandadt och tänderna hafva bredare 

 bas. Holkarna hafva alltid mera brunaktig färg, äro kortare och nedlöpa mindre t^■dligt 

 på skaften. Stjernluddet i fjällens kanter är tydligare och går ofta ända up]) nmt de mera 

 trubbade och tydligare hårtofsade spetsarne. 



AntiäfFad i Småland i magra björkängar nerestiidps vid Bordsjö i Askeryds s:n (förf.) odi vid Hiisqvarna 

 (C. O. V. PORAT). 



H. *lepistoides K. Joiianss. /i bifolium Dahlst., n. var. 



Dahlst., Herb. Hier. Scand., Cent. III, n. .")3. 



A forma primaria foliis basalibus bi-evioribus latioribus basi sa'pius cordatis, 

 foliis caulinis saapius 2, infimo + ovato breviter acuto basi swpiu.s ti'uncata v. sul)- 

 hastata dentibus latioribus, involucris brevibus squamis angustioi-ibus minus con- 

 spicue stellato-limbatis nec non ligulis brevioribus sat conspicue diversuui. 



