38 B. LUNDGREN, JÄMF. MKLLAN JKJI.LUSKFAUNAN I MAMMILLATUS- O. ÄIUCRONATAZONEKNA. 



Grupp y. 

 Ostrea auricularis Wahlexberg. 



1821. Ostracites auricularis WaHLENBERG; Petr. Tell. Siiec. s. 58. 



1827. Ciiaiua haliotoidea NILSSON: Petr. Suec, s. 28, t. 8, fig. 3. 



1870. Exofcyra auricularis SCHLUTER: N. J. s. 938. 



1872—75. •> » GeinitZ: Elbthalgeb. I, s. 184, t. 41, %. 1—13. 



1875. Ostrea » HÉBERT et Muxier-ChalmaS: Uchaux s. 110. 



OfVaii har jag endast anfört de synon}mer, som med full säkerhet kunna hänföi'as 

 till denna art, en af de allmännaste och mest karakteristiska inom nordöstra Skånes krit- 

 bildningar. Såsom Hébkrt och MuNiEU-CHALiiAn, utredt är det säkert denn<) Wahlen- 

 BEEG8 art, som af Nilsson identifierades med Chama haliotoidea Sow, från hvilkeii den 

 ehuru närstående dock bör hållas skild. Namnet O. haliotidiea har för öfrigt af Lamarck 

 användts för en lefvande art från Nya Holland se t. ex. Hist. Nat. des Animaux sans 

 \'^ertébres t. 6, 1, s. 209. Hur stora variationer olika exemplar af O. auricularis än visa, 

 synes det mig dock omöjligt att bland dem urskilja olika arter, utan sammanfattar jag alla 

 de svenska formerna under en art med ofvanstående namn. Huru denna svenska art för- 

 häller sig till annorstädes förekommande kan jag pä grund af otillräckligt jämförelsemate- 

 rial ej afgöra. Schröder (Ueber Senone Kreidegeschiebe der Prov. O. und W. Preussen, 

 Zeitschr. d. d. geol. Gesellschaft Bd. 34, s. 260, t. 15, tig. 4 och 5) har frän Preussen 

 anfört och afbildat 2 arter, som han kallar O. auricularis Wahl. och O. haliotidea Sow. 

 och som han vill hålla skilda. Alldeles liknande former förekomma ock i Sverige men 

 med sa talrika öfvergangar dem emellan, att det synes mig omöjligt att betrakta extre- 

 merna såsom skilda arter. Holzapfel (Moll. Aach. Kreide s. 25ö) har med O. auricularis 

 velat förena O. cornu arietis Nilss, som dock synes mig därifrån väl skild genom 

 djupare underskal, fastväxt med en obetydlig del, mera inböjd hvirfvel, hög, väl ut- 

 präglad sida med tydlig köl och betydligt tunnare öfverskal. Storleken \äxlar mycket 

 och exemplar af 50 mm. längd och därutöfver förekomma, ehuru mindre äro vida van- 

 ligare. Finnes på så godt som alla kritlokaler och ofta i stor mängd, särskildt i Mam- 

 millatuszonen. Ehuru den äfven tinnes i Mucronatazoncn, kan dock dess massvisa 

 uppträdande snarast anses beteckna Mammillatus. 



Ostrea cornu arietis Xilss. 



1827. Chama conui arietis NILSSON: Petr. Suec. s. 28, t. 8, lig. 1. 

 1870. Exogyra ^ » SCHLIJTER: N. J. s. 938. 



1889. Ostrea » » GriepenkerL: Die Versteinerungen der senoneu Kreitlc von Köuigshitter s. 35 (.Da- 



mes und Kayseb : Paläoutologische Abliandluiigen, Bd 4). 



Först beskrifven såsom egen art af Nilsson och af Schluter erkänd såsom sådan, 

 har O. cornu arietis i senare tider af flere författare förenats med närstående arter sa af 

 Holzapfel med O. auricularis och af Griepenkerl med O. laciniata. För de karakterer 

 hvarigenom O. cornu arietis kan skiljas frän O. auricularis har under denna art redogjorts 



