54 B. LUNDGREN, JÄMF. MELLAN MOLLUSKFAUNAN I MAMMILLATUS- O. MUCKONATAZONERNA. 



tigast att nu hålla dem skilda, ehuru det dock ingalunda är omöjligt, att X. Malnii är 

 stora och utvuxna exemplar af N. nodosa. Det material, som föreligger af denna senare 

 art, lämnar visserligen mycket öfrigt att önska, men den synes dock böra hänföras till N. 

 nodosa Gein., med hvars yngre former särskildt den visar god öfverensstämmelse. Skalet 

 rundadt, med nedtryckt spii-a och trubbigt kantig yttre vindning. Spiran försedd med 

 radierande ribbor, som på den yttre vindningen vanligen öfvergå till en rad af knölar, af 

 hvilka den största ligger just vid vindningens kant och de på vindningens ytti'e sida blifva 

 nedåt mindre och otydligare. Stundom synes denna knölrad sammanflyta till en lamell, 

 utan att det varit mig möjligt att skarpt skilja dessa former, huru mycket än ytterlighe- 

 terna afvika från hvarandra. 



Ignaberga, Balsberg, Istaby, Karlshamn, trol. Tormarp i Ka och endast där; öfver- 

 allt mycket sällsynt. 



Nerita Eetzii Nilsson. 



Tafl. 2, fig. 4, 6. 

 1827. Natioa? Hbtzii NilssON: Petr. Suec, s. 13, t. 3, fig. 7. 



Då Nilsson uppstälde denna art, kände han endast ett exemplar däraf. Utom detta 

 har jag haft tillfälle att undersöka 4 andra, nämligen, ett tillhörande Riksmuseum och tre 

 tillhörande Marklinska sandingen i Upsala Geologiska Museum. 



Snedt oval, ej klotformigt uppblåst; spiran tämligen platt, dess 3 — 4 vindningar 

 skilda genom en skarpt utpräglad, krenelerad söm; yttersta vindningen stor, rundadt ned- 

 tryckt, utan kant eller knölig ornanientering; tillväxtstrimmor svagt utpräglade. jMynnin- 

 gen ej fullt tydlig, inre läppen kallös, dock troligen utan tänder. Färgstrimmor tydliga, 

 bildande 2 sammanhängande långsgående, bruna band på den gula skalytan. 



Denna art, som tydligt beskrefs och drägligt afbildades af Nilsson, har af flera för- 

 fattare, såsom BiNKHORST och Kaunhoven, sammanslagits med N. rugosa Hoen. från 

 Mastricht, från hvilken den dock är tydligen skild. N. rugosa är nästan klotformig, N. 

 Retzii oval; den förra har skarpa tillväxtstrim mor, den senare svaga. Båda visa färgspår, 

 men helt olika, hos N. Retzii 2 sammanhängande band ; hos N. rugosa äro däremot färg- 

 banden ej sammanhängande utan bildade af ziezacformiga figurer. Skalet är tjockt hos 

 N. Retzii, tunt hos N. rugosa; så att någon förväxling eller sammanslagning af dessa 

 arter ej gärna kan komma i fråga. Hittills endast funnen vid Balsberg. 



Patella ovalis Nilss. 



1827. Patella ovalis NILSSON: Petr. Suec, s. 14, t. 3, fig. 8. 



Oaktadt Nilsson uppgifver denna art förekomma hand raro» vid Balsberg, har jag 

 dock ej haft tillgång till nytt eller bättre material däraf än det som stått Nilsson till 

 buds och kan därför ej meddela några ytterligare upplysningar om densamma utan blott 

 konstatera dess närvaro. Balsberg (Ka). 



