106 AURIVILLIUS, STUDIEN UBER CIRRIPEDEN. 



Museum Ludovicce Ulricce 1764: 



Fauna Suec. Ed. 2, 1761, N:o 2120. 

 Seba Thesaur. 3, t. 16, fig. 1 (2). 

 Act. angl. v. 2, t. 34, f. 6. 1758. 



Systema Naturce ed. 12. 1767: 



Imperat. Nat. 904. Concha pedata. 



Fauna suecica ed. I. 1746: 



Habitat in mari atlantico super ligna. 



System.a Naturce. ed. 10. 1758 et ed. 12. 1767: 

 Habitat in Pelago. 



Fauna suecica ed. 2. 1761: 



Habitat in Oceano super ligna ffequens. 



Testa compressa valvulis duabus majoribus, subtriangularibus, conniven- 

 tibus; singulis acutis, latere altero versus apicem, valvula oblonga. 

 Valvula insuper quarta lanceolata, cymbiformis, loco carina^. 

 Basis cylindrica membranacea intestiniformis. 



In den Vorlesungen von 1752 findet sicb ausser den oben angefiihrten Citaten fol- 

 gendes: »Ser ut som en mussla, men består af 6 delar, af hvilka 2:ne äro stora och for- 

 mera större delen af sidorne, en på hvardera sidan vid spetsen och en på hvardera sidan 

 der den öppnar sig; finnes alltid på något flytande trästycke, hvarvid den fäster sig med 

 sitt intestinum, som ser ut som ett finger. När man rörer henne, drar hon ihop den helt 

 kort. Om denna hafva de gamle haft åtskilliga underliga meningar: hon har varit för 

 dem ett stort skäl till genera tio a^quivoca. De trodde att den skulle växa på ruttna trä- 

 stycken som flöte i liafvet just som svampar på träden som de ock trodde ske per gene- 

 rationem sequivocam. Men som de sågo att denna var mest luden af fjäder, d. ä. af 

 Polyper, så trodde de att häraf måtte födas en fogel. Nu var Anser scoticus eller Ber- 

 nicus, Faun. suec. 91, en fogel som alltid kläckte ut sina ungar up vid Ishafvet, så att 

 de ej fingo se dess '^.gg. Dermed beslöto de, att denna måtte häraf framkomma. Som- 

 liga trodde att det var frukten af ett trä, hvaraf desse slags gäss härflöto. Dertill lärer 

 väl gifvit anledning att de alltid finnas fastade vid trä; för ock hända att något trä stått 

 vid hafsstranden, hvars qvistar böjt sig ned i hafvet och de då sett att denne sutit fästad 

 vid dem. Sennertus de generatione ajquivoca skrifver rätt mycket härom.» 



In Systeina Naturcs ed. 10. 1758 steht nach dem Fundorte: duplex varietas: lievis qui^ 

 frequentior, striata quaj saäpius fossilis obsei*vatur. Da aber »lajvi» von der Testa in der 

 ursprunglichen Diagnose gebraucht wird, ist jene Varietas sorait als Hauptform zu be- 

 trachten. 



In Fauna suec. ed. 2. 1761 ist in der Diagnose zwischen intestino und insidente 

 glabvo eingeschoben. 



