4 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
J. L. FriscH ") är den förste, som beskrifvit någon Hydrachnid. Hans »Araneus 
aquaticus, ruber parvus», anser MÖLLER vara Hydrachna (Hydryphantes C. L. KocH), 
despicrens MÖLL. 
JOHANNES SVAMMERDAM ”) beskref först de på Nepa sittande »äggen», men kände 
för öfrigt hvarken deras vidare utveckling eller sjelfva Hydrachniderna. 
LINNÉ ”) har lemnat följande beskrifning på en i vattnet lefvande ÅAcarus, hvilken, 
ehuru några bestämningar tala häremot, af C. L. KocH m. fl. ansetts vara FEylais exten- 
dens LATR.: »Acarus aquaticus ruber, abdomine depresso, tomentoso, postice obtuso. 
Globum s2epe trahens post se. Ova rubra in Nepis ponens.» Bestämningen »tomen- 
tosus» kan ej tillkomma någon känd Hydrachnid, hvarföre äfven MÖLLER anser, att 
LINNE sammanblandat sin ÅA. aquaticus med Trombidium holosericeum (LIN). Hvad 
LINNÉ menar med globus är äfven svårt att inse, då Hydrachniderna ej, såsom vissa 
landtspindlar, föra sina ägg med sig. 
AUGUST JOH. ROESEL VON ROSENHOF ”) var den förste, som fullstäpdigare beskref 
dessa djurs utveckling och, fastän knapphändigt, redogjorde för deras nutrition och 
copulation. Han förde dem till spindlarne, enär han sett dem spinna trådar. Af hans 
arter är den ena: »Die Kleine rothe Wasserspinne mit Zierathen», fig. XXIV, troligen en 
ung Hydrachna geograplica MörLer, den andra: »Die schöne hochrothe Wassermilbe», 
fig. XXV, Limnochares holosericeus CO. E. Kock. 
JoH. HEINR. SULZER ”) har beskrifvit en Hydrachnid, som MöLLER anser vara den- 
samma, som sin Hydrachna (Arrhenurus C. L. KocH) stellaris. 
MARTIN FROBEN ÅEDERMÖLLER ') har beskrifvit och afbildat två arter. 
ETIENNE LoUIS GEOFFROY ') omnämner två arter, af hvilka den ena skulle vara 
densamma som den LInnE beskrifvit, den andra: »Acarus aquaticus niger, abdominis 
medio lateribusque flavis», antagligen är en Ataz- eller Neswa-art. 
F. VON PAULA SCHRANK ”) beskref och afbildade två arter, båda tillhörande slägtet 
Arrhenurus. Den ena: »Acarus corpore postice attenuato, elongato», hvilken han uppger 
vara »stor som ett vallmofrö, smutsgrön med den genomskinliga förlängningen ljusare, 
hårdskalig», är utan tvifvel synonym med Arrhenurus globator (Mörr.); och den andra: 
»Acarus globosus corneus pedibus posteris natatoriis», »ofvan med tre mörka fläckar», 
är enligt MÖLLER synonym med hans Hydrachna (Arrhenurus C. L. KocH) albator. 
CARL DE GEzER”) har i sjunde delen af sitt stora och berömda verk afhandlat 
Qualstren eller Acari. 
Efter deras vistelseort indelar han dem i sju familjer, af hvilka den första lefver 
bland lifsmedel, den andra på menniskor och fyrfotade djur, den tredje på fåglar, den 
fjerde på insekter, den femte på träd och växter, den sjette ströfvar omkring utan att 
1) Beschreibung von allerley Insecten in Teutsch Land. Achter Theil, p. 5, t. 3, figg. 1, 2. Berlin 1730. 
2) Biblia Nature sive Historia Inseciorum, Tom. 1, p. 230, tab. 11, fig. 4g och fig. 5. Leyd&e 1737. 
3) Fauna Suecica, p. 348, Stockholmiaxe 1746. Systema Nature. Ed. decima, p. 617. Holmizx 1758. 
3) Insecten Belustigungen. Dritter Theil, p. 149—157, tab. 24. Närnberg 1755. 
>) Kennzeichen der Insecten, t. 22, fig. 147. Zirich 1761. 
6) Microscopische Gemäths- und Augen-Ergötzung, p. 164. Niärnberg 1761. 
7) Histoire abrégée des Insectes aux environs de Paris. Tom. 2, p. 625. Paris 1762, 
3) Beyträge zur Naturgeschichte. Augsburg 1776. 
2?) Mémoires pour servir å I'Histoire des Insectes. Tom. VII. Stockholm 1778, 
