6 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Otto FRIEDRICH MÖLLER är den förste, som mera specielt sysselsatt sig med 
Hydrachniderna. Redan år 1769 kände han omkring 40 arter ') och i sitt 1781 ut- 
gifna verk ”) har han beskrifvit 49 7”). Detta arbete, som på sin tid obestridligen var 
utmärkt, äger ännu sitt stora värde och de af MÖLLER lemnade artbeskrifningarne äro 
i allmänhet rätt goda. Dock har äfven detta, såsom hvarje annat arbete, sina fel, till 
stor del beroende på de ofullkomliga hjelpmedel, som då funnos för studiet af så små 
djur.  Atskilliga oriktiga uppgifter förekomma derföre beträffande ledernas antal hos 
palperna samt formen på dem och benen. Figurerna till arbetet äro till en del mindre 
goda och färgteckningen stundom mindre naturtrogen. Mörrer definierar Hydrachni- 
derna på följande sätt: Capite thorace abdomineque unitis; pedes octo; palpi duo, 
articulati; oculi duo, quattuor, sex. Han hänför alla arterna till ett enda slägte, 
Hydrachna, men indelar detta efter ögonens antal i tre underafdelningar. Till den 
sista af dessa räknar han blott H. umbrata (Hydrodroma umbrata C. L. KocH), hvilken 
dock lika litet som någon annan känd Hydrachnid har sex ögon. I den andra upp- 
tager han blott fyra arter, hvilka tillhöra slägtet Limnesia C. L. KocH (calcarea, fuscata, 
undulata och maculata), med uteslutande af arterna geographica och impressa samt 
cruenta (Hydryphantes ceruemtus CO. LT. KocH), hvilka han påstår ega blott två ögon. 
H. extendens (Eylais entendens LaATR.) beskrifver han riktigt äga fyra ögon, men för 
den ändock till första afdelningen. Uppger vidare, att Hydrachniderna hafva spinn- 
organer, samt bekräftar RorseELrs uppgift, att de lefva af infusorier, hvarjemte han äfven 
sett dem angripa Monoculus samt larver af Tipula. En verklig copulation hos dem 
betviflar han deremot. Hos hanen af de arter, som tillhöra slägtet Arrhenurus DUGES, 
utgöras enligt hans åsigt generationsorganerna af de bihang, som sitta ytterst i krop- 
pens smalare del. Hydrachniderna lägga röda sferiska ägg, som inom en månad antaga 
en månlik form samt blifva blekare. Ungarne hafva sex ben, äro försedda med sug- 
snabel samt ombyta hud några gånger, innan de blifva fullkomligt utbildade. Af 
MÖLLERS 49 arter tillhöra 4 slägtet Atax FABR., 3 Nesea C. L. KoctH, 3 Marica KOoocH, 
19 Arrhenurus DucEs, 1 Atractides Kock, 2 Acercus Kock, 1 Midea Bruz., 4 Limnesia 
Kock, 3 Diplodontus Ducers, 2 Hydrachna (Mörr.), KocH, 2 Hydryphantes KocH, 1 
Hydrodroma Kock och 1 Zylais LATR. De tre återstående arternas plats inom slägtena 
har jag ej med säkerhet kunnat bestämma (4. lunipes MörrL. = Neswa pulchra KocH? 
H. lugubris Mörr. = Arrhenurus tubulator KocH? H. abstergens =>?) 
CHRrIsToPH. GOTTLIEB BONZ är den förste, som beskrifvit någon parasitiskt lefvande 
fullbildad Hydrachnid, ÅAcarus ypsilophorus ”), hvilken han funnit på Mytilus cygnwus. 
Hans beskrifning på denna parasit är ungefärligen följande: Kroppen mörkbrun med 
en gul Y-formig figur å ryggen, ögonen två; benen med talrika simborst; sista ben- 
paret längst. 
!) Se pag. IX i hans här nedan omnämda verk. 
2?) Hydrachne, quas in aquis Danie palustribus detexit, descripsit, pingi et tabulis aneis XI incidi 
curavit O. F. MÖLLER. Lipsie 1781. id 
3) Alla dessa arter med undantag af H. abstergens äro dock omnämda och i korthet karakteriserade i 
hans arbete: Zoologi&e Danice Prodromus. Havnie 1776. 
2) Observatio X Christophi, Gottlieb Bonz. Nova acta physico-medica Acad. Czs. Leop. Caroline. Nat. 
cur. cont. Ephemerides etc. VII, p. 52. Norimberg 1783. 
