S C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
hvilka han lemnar mer eller mindre utförliga beskrifningar. Figurerna till arbetet äro 
i allmänhet temligen goda. 
DAUDEBART DE FERUSSAC ") har beskrifvit 2:ne arter Hydrachnider. Hydrachna 
testudo och H. lutescens. Den förra är troligen synonym med Midea orbiculata Bruz., 
den senare en varietet af Hygrobates lutescens (HErm.) KocH. ; 
GOTTFRIED REINH. TREVIRANUS ”) har något sysselsatt sig med Hydrachnidernas 
anatomi, men de resultat, till hvilka han kommit, äro, isynnerhet med afseende på 
respirationsorganerna, föga lyckliga och hafva derföre af senare anatomer, såsom Du- 
JARDIN och SIEBOLD, blifvit förklarade mer eller mindre oriktiga. TREVIRANUS Oobser- 
verade trachéstammarne, hvilka han påstod utmynna i en springa bakom andra ben- 
paret samt genast förgrena sig. Angående mundelarne kommer han ej till något be- 
stämdt resultat, men anser troligt, att de bilda en sugsnabel. Det ljusa bandet å 
ryggen af flere Hydrachnider ansåg han vara tarmkanalen, det mörka å ömse sidor 
derom fettkroppar. Afven fäster han uppmärksamheten på höfternas form och fördel- 
ning samt benens och palpernas byggnad, hvarjemte han slutligen bestrider ROoESELs 
uppgift att Hydrachniderna spinna trådar. Då dylika trådar hvarken af honom eller 
andra observerats, antager han såsom säkert, att de ej varit annat än conferver, som 
stundom påträffas å dessa djur. 
CARL PFEIFFER ”) har beskrifvit en parasitisk Hydrachna, Limnochares Anodonte, 
som enligt CLAPAREDE är synonym med Åtax ypsilophorus Bonz. 
JEAN VICTOR AUDOUIN har i flere smärre afhandlingar ”) under namnet Achlysia 
uppställt ett nytt slägte, innefattande de på Nepa och Dytiscus förekommande larverna 
af Hydrachnider. Detta slägte upptog äfven LATREILLE, som till en särskild afdelning 
(Hecapoda) och familj (Microphtira) förde de sexfotade Acaridlarverna. 
CARL ERNST VON BAER ”) observerade en på de vanliga flodmusslorna lefvande 
art, som han benämnde Hydrachna concharum, efter all sannolikhet densamma, som 
Bonz beskrifvit under namnet Acarus ypsuophorus. Han visade äfven i en mindre 
uppsats ") att det var larver och ej ägg af Hydrachnider, som voro fästade på Nepa 
och Dytiscus. De af honom iakttagna larverna tillhörde troligtvis Hydrachna geogra- 
phica MöLL. 
CH. DE THi1S, som år 1830 undersökt Hydrachnid-faunan kring Laon, har i bref 
till AUDOUIN ") beskrifvit tvenne nya arter, Hydrachna chrysis och runica, den förra 
(= Eylais enligt DucEs) troligen hörande till slägtet Hydrachna eller Hydrodroma KocH, 
den senare sannolikt en Neswea Kock. I följd af de ofullständiga beskrifningarne, hvari 
1) Pejeription de deux nouvelles especes d'Hydrachnes in Annales du museum d'hist. nat. 1806, p. 216, 
pl. 12, figg. 2 a, b, c och 3 a, b, c. 
2) Vermnssnes Schriften anatomischen und physiologischen Inhalts. Erster Band, p. 41. Göttingen 1816. 
3) Naturgeschichte deutscher Land- und Siässwasser Mollusken. Abth. 2, p. 27—28, Taf. 1. Wei- 
mar 1825. 
2) Note sur une nouvelle espéce d'Achlysie. Annales des Sciences Nat. Tom. II, p. 497. 1824. Sur 
un nouveau genre d Arachnide trachéenne, Achlysia Dytisci. Burr. Sciences Soc. Philom. p. 12—14, 1827. 
Mémoire de la Societé d'histoire nat. de Paris, Tome 1, p. 98, t. 5, fig. 8. 
3) Beiträge zur Kenntniss der niederen Thiere. Nova Acta Acad. Nat. Om, Vol. XIII, p- 590, p XXIX. 1827. 
6) Isis 1832, 9 TI 
7) Annales des Sciences Nat. Tom. 27. 1832. 
