KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 17. N:o 3. 11 
Jag har här kanske väl utförligt redogjort för DuGbs afhandlingar; men då han 
är en af de förnämsta författarne på detta område, har jag ansett mig ej böra öfvergå 
till någon annan, innan jag meddelat åtminstone det väsendtligaste af hans åsigter. 
DANA och WurLeLrey hafva kort efter DuGEs i en mindre afhandling ') beskrifvit 
2:ne parasitiska arter från trakten af New-Haven i Nord-America, der de skola allmänt 
förekomma å Anodonta- och Alasmodonta-arter. De benämna dem Hydrachna formosa 
och H. pyriformis, samt lemna öfver dem rätt noggranna beskrifningar. Till slägtet 
Hydrachna i inskränktare mening (d. v. s. såsom det af DuctEs och OC. L. Kock defi- 
nieras) kunna de dock på grund af flere väsendtliga olikheter ej föras. Snarare böra 
de, såvidt de ej skola bilda ett nytt slägte, hvartill finnas flere skäl, sättas nära den 
förut omnämnde Åtax ypsilophorus Bonz, om hvilken färgteckningen äfven erinrar. 
R. A. PuHiurerer ”) har lemnat beskrifning öfver en i hafsviken vid Neapel an- 
träffad art, den enda i salt vatten förekommande, för hvilken han bildat ett nytt 
slägte, Pontarachna, som står så nära Midea Bruz., att det ej är mig möjligt att skilja 
dessa båda slägten. 
HALDEMAN, som i likhet med de tvenne föregående författarne egnat sig åt studiet 
af Hydrachniderna i Nordamerika, har specielt afhandlat de parasitiska formerna, för 
hvilka han uppställde ett nytt slägte, Uniomicola, omfattande flere arter ”). Dessutom 
har han beskrifvit 4 arter”), men beskrifningarne på dem äro ganska ofullständiga. 
CARL Lupwie KocH har fört kännedomen om Hydrachniderna ett betydligt steg 
framåt, företrädesvis beträffande slägt-indelningen. Men om hans åtgörande härut- 
innan utan tvifvel länder honom till stor förtjenst, är hans behandling af arterna långt 
ifrån att göra detsamma, och i stället att här spåra den noggranne vetenskapsmannen, 
känner man sig benägen att tro, det hans hufvudsyfte blott varit att få gifva så många 
nya namn som möjligt. KocH har nämligen nästan uteslutande hemtat sina artkarak- 
terer från färgteckningen, och har härigenom lyckats erhålla ett utomordentligt stort 
antal nya »arter». Då man emellertid känner att dessa djur både efter ålder och lokal 
ganska mycket förändras, så kan med säkerhet antagas, att en stor del af de KocHsKA 
arterna ej äro annat än varieteter. I sitt arbete öfver Tysklands Crustaceer, Myria- 
poder och Arachnider ?”) beskrifver KocH de särskilda arterna utan någon ordning, 
men i ett senare verk") meddelar han en systematisk öfversigt öfver familjer, slägten 
och arter. Han indelar här Hydrachniderna (die Wassermilben) i 2:ne familjer, Hy- 
grobatides (Flussmilben) och Hydrachnides (Weihermilben), af hvilka den förra inne- 
fattar arter med 2; den senare med 4 ögon. För slägtbestämningarne, af hvilka jag 
kommer att till stor del begagna mig i detta arbete, anser jag öfverflödigt att här 
1) On two American species of the genus Hydrachna. Sillim. Amer. journal 1836 vol. 30, p. 354. 
?) Zoologische Bemerkungen. Fortsetzung. WIEGMANNS Archiv för Naturgeschichte 1840. FErster Band, 
ja. IK 
”) On some American species of Hydrachnide. Zool. Contrib. 1842. Detta arbete har för mig ej varit 
tillgängligt. 
?) Hydrachna scabra and 3 undata. Proc. Acad. Nat. Sc. Philad. 1842, vol. 1, p. 184. AH. nebulosa 
amd coccinea ibid. p. 196. 
?) Deutschlands Crustaceen, Myriapoden und Arachniden, hb. 1—40. Regensburg 1835—41. 
5) Ubersicht des Arachnidensystems von C. L. KocH, h. 3. MNirnberg 1842. 
