SPP OTST 
KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. ÅZ7. N:O 3. 12) 
så nära, att det ej är skäl föra den till något nytt slägte. Såväl beskrifningen som 
isynnerhet figurerna äro goda. 
P. J. VAN BENEDEN har i en vidlyftigare afhandling ') beskrifvit utvecklingen af 
den redan nämnde Atax ypsilophorus Bonz. Detta arbete är försedt med goda figurer. 
Då DucEs isynnerhet afhandlat larvens förvandlingar, har deremot VAN BENEDEN före- 
trädesvis fästat sig vid sjelfva äggets successiva utveckling, hvaremot han förefaller 
mindre tydlig i afseende på larvstadiet. I följd häraf komplettera dessa båda arbeten 
hvarandra. 
ALEXANDRE LABOULBENE ”) har under namnet Hydrachna (4taz) viridana beskrifvit 
en till slägtet Årrhenurus hörande Hydrachnid. Från honan af A. globator skiljer den 
sig blott derigenom att kroppen är betydligt smalare 1 främre ändan och att den i 
bakre kanten har ett hår mer å hvarje sida. Måhända är den en hona af H. globator 
1 2:dra larvstadiet. 
RAGNAR MAGNUS BrUzZpLIus ”) har skrifvit en förträfflig afhandling öfver Skånes 
Hydrachnider. Deras inre organisation synes Bruzrrivs ej hafva studerat, men deras 
yttre organer har han på det noggrannaste beskrifvit och häröfver meddelat goda 
och förtydligande figurer. I motsats till KocH har han i de flesta fall afbildat dessa 
djur, sedda från undra sidan, som obestridligen erbjuder de tydligaste och bästa känne- 
tecknen för såväl slägtenas som arternas åtskillnad. BRrRUZELtus, som blott undersökt 
åar och andra mindre vattensamlingar i Skåne, har ej anträffat någon förut okänd art. 
Till de förut uppställda slägtena har han lagt ett nytt, Midea, hvars art, M. orbiculata, 
dock redan blifvit beskrifven af MörreEr. KocHs tvenne familjer, Hygrobatides och 
Hydrachnides, har han sammanfört till en enda, hvilken erhållit den senare benäm- 
ningen. De 9 slägten, han upptagit, innefatta 19 arter: Åtax 2, Nesea 3, Årrhenurus 
6, Midea 1, Hygrobates 1, Limnesia 3, DPiplodontus 1, Hydrachna 1, Eylais 1. 
EDOUARD ÖLAPAREDE ') har i en synnerligen förtjenstfull afhandling redogjort för 
de parasitiska arterna af slägtet ÅAiax, A. Bonzi och ÅA. ypsilophorus, och på det nog- 
grannaste beskrifvit den förstnämndes utveckling från ägg till utbildadt djur. Då VAN 
BENEDEN blott kände fyra olika utvecklingsstadier hos sin Åtax, så uppvisar ÖLAPAREDE 
5, tilläggande det s. k. »Deutovum»-stadiet. Han skildrar: 1:0) utvecklingen i ägget 
och bildandet af »Deutovum», 2:0o) utvecklingen inom detta, 3:0) första larvformen, 
4:0) återgången till ett ägglikt (pupp) stadium och den andra larvformen, och 5:0) det 
utbildade djuret. 
Vidare lemnar han redogörelse för artens anatomie och de kännetecken, genom 
hvilka tax crassipes (MÖLLER) Bruz. såväl i larvstadiet som utbildad lätt skiljer sig 
från de parasitiska arterna. Då hvar och en, som önskar noggrannare studera Hydrach- 
1) Recherches sur Y'histoire naturelle et le développement de YAtax ypsilophorus, vivant en parasite sur 
les Anodontes. Mémoires de F'Academie royale des sciences, des lettres et des beaux-arts de Belgique. Tome 
XXIV. Bruxelles 1850. 
?) Description de quelques acariens et d'une Hydrachne i Annales de la Société entomologique de France. 
Ser. 2. Tome neuvieme, p. 303, pl. 9, figg. 5—9. Paris 1851. 
?) Beskrifning öfver Hydrachnider, som förekomma inom Skåne. Akad. Afhandl. Lund 1854. 
2) Studien an Acariden. (Separat-Abdruck aus der Zeitschrift för wissensch. Zoologie VON SIBBOLD und 
KörriIKER. XVIII Band, 4 Heft. p. 445. Leipzig 1868. 
