16 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
ÅA. ÖRONBEBERG ') har meddelat åtskilliga intressanta upplysningar angående diges- 
tions- och generationsorganerna hos slägtena Eylais, Hydrachna och Nesea. 
Att, såsom KRAMER gjort, indela Hydrachniderna i flera familjer har af många 
skäl synts mig öfverflödigt. I likhet med Bruzpnrius har jag deremot sammanfört de 
af O. L. Kock uppställda familjerna Hygrobatides (Flussmilben) och Hydrachnides (weihber- 
milben) till en enda, för hvilken det sista namnet bibehållits. 
Familia HYDRACHNIDES (KocH) BRUZELIUS. 
Animalia aquatilia. Corpus integrum, capite, thorace abdomineque sine discri- 
mine unitis, plerumque ovatum. Pedes adultorum octo, ex internodiis sex compositi, 
natatoris pilis mobilibus plerumque instructi, internodio ultimo pedum parium primi- 
tertii unguibus semper terminato. Jfpimera parium duorum primorum posterioribus 
minora. Palpi quinque-articulati, articulo tertio aut gquarto longissimo, quinto acuto, 
apice sepe inciso, cum quarto interdum forpicem formanti. Rostrum, quum adest, 
conicum. Öculi quatuor, duo utriusque lateris sepissime concreti. 
Hithörande djur lefva uteslutande 1 vattnet och blott larverna af Kylais LATR. 
(och af Diplodontus scapularis enligt DuGEs) göra härifrån undantag, enär de äfven 
springa omkring på vattenytan. Kroppen, som ej företer någon skilnad mellan hufvud, 
thorax och abdomen, är vanligen äggformig eller rundad och oftast temligen hög- 
hvälfd. Dess betäckning är antingen mjuk och slät eller hård och då vanligen granu- 
lerad. Epimerernas 2 främre par äro mindre än de 2 bakre; vanligen bilda de 4 grupper 
stundom 3 och mera sällan en enda grupp, då de hos några slägten äfven samman- 
växa med hvarandra. 
Benen, som hos de fullt utbildade äro 8, bestå af 6 internodier och äro vanligen 
försedda med rörliga simhår (undantag härifrån göra dock slägtena Bradybates NEUMAN 
samt Åturus och Sperchon KRAMER); deras sista internodie har 2 krökta klor, som an- 
tingen äro dubbla eller mera sällan enkla; det främsta parets äro mindre och rakare 
än de båda följande parens. Dessa klor kunna fällas in i en sned urholkning af inter- 
nodien. Hos slägtena Limnesia C. L. KocH, Marica C. L. KocH och Pseudomarica 
NEUMAN är 4:de parets sista internodie spetsig och saknar klor. Benen tilltaga van- 
ligen i längd från första till fjerde paret. Hos slägtet Atax (DuUGEsS) BRUZELIUS är 
dock andra paret längre än tredje och hos Megapus NEUMAN är första paret längre 
än andra och tredje. Hos hannarne af slägtet Nescwa OC. L. KocH samt vissa arter af 
Piona OC. L. KocE och Arrhenurus id. visar fjerde benparets fjerde internodie en egen- 
domlig form. Hos Nesea är den nämligen å undre sidan djupt concaverad och för- 
sedd med talrika korta och styfva hår samt i yttre ändan med långa simhår. Hos 
Piona mira NEUMAN är den uppblåst och å öfre sidan besatt med talrika hår, hos 
Piona abnormis NEUMAN nästan triangulär med tätt sittande hår å öfra sidan. Hos 
1) Uber den Bau der Hydrachniden, i Zoologischer Anzeiger, herausgegeben VON J. V. Carus p. 316. 
Leipzig 1878. Detta är dock ett utdrag ur hans större arbete: Uber den Bau von BEylais extendens nebst 
Bemerkungen iber verwandte Formen in den Nachrichten der Gesellschaft der Freunde der Naturkunde in 
Moskau B. XXIX. Lief. 2, mit 3 Tafeln. Detta arbete är författadt på ryska språket. 
ma 
