22 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Egentliga simhår (knippvis sittande) saknas helt och hållet på detta par, som deremot 
utmärkes af sina å undre eller böjsidan (»die Beugeseite», CÖLAPAREDE) i tvenne rader 
sittande glesa, långa och styfva hår. 
Dessa hår sitta på större och mindre knölar, som från andra internodien”), der 
knölen uppgår till tredjedelen af hårets längd eller till 0,1 millim., mot yttre inter- 
nodierna allt mer aftaga i storlek; den sista saknar dem alldeles. De äro ej fästade 
i spetsen af knölen utan å sidan af densamma i en ränna, upptagande ungefär en tre- 
djedel af knölens längd, äro ganska rörliga och synas vid stark förstoring försedda med 
tvenne rader af smala, nästan vinkelrätt mot hvarandra ställda åsar. Öfre eller sträck- 
sidan (»die Streckseite», CLAPAREDE) af detta benpar är blott försedt med korta, glesa 
hår, som ej äro fästade på några knölar. Första internodien är mycket kort, nästan 
rundad. De öfriga benparen, af hvilka tredje är smalast, sakna alldeles dessa gröfre 
hår. Fjerde paret har simhår i glesa knippen vid spetsen af fjerde och femte inter- 
nodierna. Dess första internodie är bredt kolfformig. 
Första paret epimerer i främre ändan breda, långsträckta, bakåt trubbigt afsmal- 
nande och här stötande till andra paret, som äro något kortare och från föregående 
par till större delen skilda genom ett nästan ovalt eller elliptiskt mellanrum. Tredje 
paret mycket små, bredt viggformiga, slutande sig nära intill fjerde paret, som äro 
mycket stora, dubbelt större än tredje och till formen nästan rhomboidiska. Alla 
äro glatta. 
Labium är fri och från undre sidan sedd plattad, framtill bredare och försedd 
med tvenne bugter, utåt begränsade af spetsiga hörn, i midten synes en utskjutande 
trubbig knöl (ett slags rudimentärt rostrum), delad af en fin springa, som nästan når 
till munöppningen; bakåt är labium afrundad, med utskjutande långa och divergerande 
processer. Från sidan sedd är den ganska tjock. Palperna, som äro hälften smalare 
än första benparet, nå något öfver midten af samma pars tredje internodie. Första 
leden är helt liten utan hår, andra betydligt tjockare med fyra korta, grofva hår å öfre 
sidan, tredje kortare, men obetydligt smalare, med två långa, smala hår, fjerde längst, 
jämnsmal, å undre sidan något concav med en lång, smal, utåt och framåt riktad knöl 
å yttre sidan, 1 hvars spets ett litet nedåt böjdt, fint hår sitter; nästan midt emot 
denna men något längre ned, finnes å imre sidan en betydligt kortare och smalare 
knöl, äfven med ett hår 1 spetsen, och å samma sida, mot ledens spets, en tjockare, 
trubbigare, nästan rätt utåt riktad utan hår. Sista leden, kort och spetsig, slutar 
med en vid stark förstoring synlig tretandad spets. 
Mandiblernas corpus är kort och bakåt föga bredare, nästan tvär, saknande den 
utdragna spets, som finnes hos Nesca; framtill är den äfven tvärt afhuggen och för- 
sedd med en stor, grof och krökt klo. | 
Generationsfältet, som är beläget ytterst i bakre kroppskanten, delas af en mycket 
lång springa, omgifven af täta, fina och korta hår, som blott synas vid stark försto- 
ring. Å ömse sidor om denna springas bakre del ligga tvenne något upphöjda fält, 
det främre större, nästan rhomboidiskt, det bakre mer triangulärt med rundade hörn. 
1) BrRuZELius, som räknat epimererna till benen, benämner derföre nämde internodie tredje leden. 
