24 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Åggen, som jag uttagit ur honorna, äro föga ovala, nästan klotrunda, hvitgula, 
omkring 0,17 millm. i diameter. Märkvärdig är honornas obenägenhet att under fången- 
skapen lägga ägg. Ofta har jag haft honor alldeles fulla dermed, så att kroppshöljet 
varit nära att brista, men ändock hafva de aldrig lagt några. Måhända lägga de sina 
ägg i musslor, der larverna ofta anträffas. Dylika honor kunna under hela sommaren 
erhållas. De synas lefva af imfusorier, ty jag har aldrig sett dem angripa något med 
blotta "ögat synbart djur 1 det kärl, der de förvarats. Arten förekommer tämligen 
allmän i klart vatten i Lappland vid Qvickjock, Upland, Östergötland och Vestergöt- 
land, Dalsland, Blekinge, Skåne; mera sällsynt på Gotland och Öland. 
Att Bruzerivs ansett CO. L. Kocks A. truncatus och A. albidus såsom varieteter af 
Å. crassipes, synes mig alldeles riktigt, enär jag ofta anträffat de af honom nämda 
öfvergångsformerna. Äfven A. truncatellus torde blott vara en dylik form, ehuru tag- 
garna å främre benparet, att döma efter figuren, synas vara tämligen obetydliga. 
2. Atax spinipes (MÖLLER) BRUZELIUS "). 
Syn. 1776 Hydrachna spinipes MULLER, Zool. Dan. Prodr. p. 189, N:o 2257. 
1781 = = id. Hydrachnee, p. 44, tab. 4, figg. 5 et 6. 
1723 Trombidium — J. C. FABRICIUS, Ent. syst. II, p. 404. 
1805 Atax — id. Syst. Antliatorum p. 370. 
-— 
[0 0) 
an 
TS 
— —  BruzEnios, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. 1 Skåne, p. 13. 
Corpus ovale, antice et postice rotundatum, flavo-virescens, maculis nigricantibus, linea dorsuali lutea, 
Pedes et palpi longi, pedum par primum ceteris multo?) crassius, articulo secundo duabus armato spinis magnis, 
pilos apice serratos gerentibus. In margine corporis octo puncta nigra seqvalibus intervallis disposita. Lamine 
genitales fere triangulae, crebris stigmatibus ornate. Longitudo 1 millim. 
Kroppen oval, i båda ändarne afrundad. Benen proportionsvis kortare än hos 
föregående art, och första paret ännu tjockare. Detta pars andra led är försedd 
med tvenne stora knölar, besatta med långa mot spetsen sågtandade hår. Palperna äro 
kortare. Generationsfältet delas af en fin springa, begränsad af tvenne något upphöjda 
smala lister. På sidorna om dessa och något bakåt ligga tvenne mörkare, nästan trian- 
gulära fält, tätt belagda med små stiomer. Kring kroppskanten sitta fördelade på lika 
mellanrum 8 små svarta, upphöjda punkter, två i bakre kanten, hvardera bärande ett 
fint hår, två på hvardera sidan och två i främre kanten. Palper, mandibler och labium 
som hos föregående art. Till färgen är den gulgrön med gult ryggstreck och svart- 
aktiga fläckar. Ben och palper äro gulaktiga, liksom kroppen något genomskinliga. 
Ögonen små, svarta (MÖLLER). 
Denna art är vida sällsyntare i Skåne än föregående och endast några gånger i 
juni och juli anträffad på samma ställen som denna. 
1) Då jag aldrig lyckats anträffa denna art, får jag vid dess beskrifvande helt och hållet följa MÖLLER och 
BRUZELIUS. 
?) »paulo» MÖLLER. 
