36 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Mindre snabb 1i sina rörelser, synes den äfven vara jämförelsevis föga rofgirig. 
Endast honor hafva anträffats 1 Vettern vid Rödesund, i Asunden vid Ulricehamn och 
vid Tholsjöhult i Undenäs församling i Vestergötland. 
5. Nesea luteola C. L. Kocn. 
Syn. 1835—41. Nesca luteola C. L. KoctH, Deutschlands Crust. etc., h. 9, figg. 18 et 19. 
do" 
Femina: Corpus late ovatum, parva altitudine, antice rotundatum, postice, proesertim in mare, fere rotun- 
datum, in femina impressione utrimque parvula instructum, flavum, maculis fuscis. Pedes breves, par primum 
corpus latitudine, par quartum longitudine 2aequans. Omnia paria pedum pilis raris instructa, pilis natatoriis 
pene carentia. Palpi longi, internodium quintum pedum primi paris fere attingentes, hoc pari multo crassiores. 
Longitudo 1 millim. 
Hona: Kroppen bredt oval, af ringa höjd, framkanten rundad, med en obetydlig 
intryckning å ömse sidor. Benen korta; första paret af kroppens bredd, fjerde af dess 
längd, alla med glesa, styfva hår och saknande knippvis sittande simborst. Första paret 
epimerer nästan jämnbreda, å midten af inre sidan concaverade samt med de inre spet- 
sarne trubbiga, andra paret något kortare, viggformiga, tredje paret, som genom ett 
obetydligt mellanrum äro skilda från andra, rektangulära och inåt snedt tillspetsade, 
fjerde paret dubbelt bredare än tredje och ungefär af samma form som hos N. coccinea. 
Mellanrummet mellan epimerernas inre spetsar ovanligt stort. Labium kort, lika bred 
som lång och bildande en nästan liksidig sexhörning. Palperna långa, nående till 
femte leden af första benparet samt mycket tjockare än detta benpar; andra och tredje 
lederna: äro försedda med korta, styfva hår, som å den förstnämda leden äro talrikare 
(4 å 5); fjerde ledens tänder tämligen stora, med tydliga hår i spetsen. Mandiblernas 
corpus lång, bakåt nästan rätvinkligt slutande i en förlängd, concaverad spets. Främre 
ändan, som är mera tvär än hos N. coccinea, är försedd med en kort, mycket krökt 
klo af gulbrun färg; corpus deremot blåaktig. - Generationsfältet: Springan såsom hos 
föregående art; de båda fälten med stigmer utåt och bakåt riktade, nästan päronfor- 
miga med 15 å 20 stigmer å hvarje fält. Till färgen är den gul, i kroppskanten 
något ljusare; fäckarne bruna, tydliga, ryggfläckarne sällan nående till kroppens bak- 
kant, det Y-formiga excretionsorganet ljusare med korta grenar. Under gulhvit med 
tvenne mörkare fläckar å bakkroppen, främre delen något blåaktig eller stötande i grått. 
Ben och palper grågula; ögonen brunröda. 
Hanen är betydligt mindre än honan. Kroppen mer rundad och benen något 
längre i förhållande till densamma än hos honan. Första paret epimerer nästan half- 
cirkelformigt inåtböjda, med spetsarne nästan mötande hvarandra under labium, andra 
paret kortare, äfven inåtböjda. Tredje paret sammanhänga utan gräns inåt med fjerde 
hvilka jämförelsevis äro mycket större än hos honan. Generationsfältet ligger nära 
kroppens bakre kant; de springan omgifvande skifvorna äro försedda med färre och 
och otydligare stigmer än hos honan. Till färgen öfverensstämmer hanen med honan. 
Denna art är ganska sällsynt och har af mig blott en enda gång anträffats 1 ån 
vid Lyrestads prestgård i Vestergötland 1869. 
