46 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
merens yttre ända. Mellanrummet mellan de inre epimerändarne tämligen stort. Labium 
som hos N-. pulehrau. Palperna långa, nående till spetsen af första benparets fjerde inter- 
nodie och tjockare än detta par; andra leden är utåt mycket förtjockad och besatt med 
några få korta hår, tredje leden är nästan fyrkantig med ett par dylika hår, fjerde 
mycket långsträckt, å undre sidan tillplattad med obetydliga tänder 1 förhållande till 
palpernas storlek, femte mycket kort, 1 spetsen otydligt tredelad. Mandiblerna som 
hos N: pulchra. Generationsfältets springa är kort, skifvornas yttre gränser otydliga, å 
deras midt synas vid springan två mycket små fördjupningar; fälten med stigmerna 
små, bildande tillsammans en hjärtlik figur, hvars spets är framåt riktad; stigmerna 
mycket små och kunna å det lefvande djuret knappast skönjas, talrika (omkring 20 å 
hvarje fält), isynnerhet tätt gyttrade mot bakre delen af fältet. Anus rundad, belägen 
närmare kroppens bakkant än bakre ändan af genitalspringan. JHärgen är hos denna 
art hvit, med stora, bruna, oftast sammanlöpande fläckar och med ett vanligen bredt 
korslikt ryggstreck; undre sidan gråhvit, epimererna stötande i brunt; bakom genera- 
tionsfältet ser man två ljusbruna fläckar omslutande en gul fläck, i hvilken anus ligger; 
labium är gråhvit med en gulbrun fläck kring munöppningen, ben och palper hvita 
eller gulgrå, genomskinliga. 
Längd 1,2, bredd 1, palper 0,6, första benpar 1,3, andra 1,35, tredje 1,4, fjerde 
1,5 millim. 
Hanen är betydligt mindre än honan, med bakre kanten mera tvär; han utmärker 
sig isynnerhet genom den egendomliga bildningen af generationsfältet: Vid inre hörnen 
af de med hvarandra nästan utan gräns sammanlöpande epimererna af fjerde paret 
ligger ett ovalt fält, bakåt och till en del på sidorna begränsadt af en nästan qvadra- 
tisk fördjupning (jfr NN. rosea), omgifven af tvenne mindre fält med färre stigmer än 
hos honan; bakom dessa fält stå fyra stigmer nästan bildande en qvadrat, i hvars midt 
anus är belägen. 
Mycket liflig i sina rörelser och ganska rofgirig. 
Honorna äro allmänna i Vettern vid Rödesund och Hjo, i sjön vid Skärfs kyrka 
i Valle härad, i hvilken sjö hanen äfven anträffats, samt i Mälaren vid Kungshamn. 
16. Nesea pusilla NEUMAN. 
Syn. 1875 Neswa pusilla NEUMAN, Gotlands och Ölands spindlar och vattenqvalster, i Öfvers. af Kongl. Vet.- 
Akad. förh. N:o 2, p- 100. 
Femina: Corpus altum, ovatum, impressionibus carens, pellucidum maculis fuscis; linea dorsualis flave- 
scens. Pedes breviores, pilis raris instructi, eceerulescentes, par primum latitudinem, par quartum longitudinem 
corporis aquans. Palpi pari primo pedum multo erassiores, ad medium hujus paris, hoc est pene ad apicem 
articuli quarti pertinentes. Oculi magni, rubri vel fusci, distantes. Longitudo 0,8 millim. (Tab. V, fig. 5.) 
Hona: Kroppen hög, oval, i båda ändarne afrundad, ryggen saknar alldeles de 
1 rader stående stigmer, som äro så karakteristiska för N. punetata, med hvilken 
denna art i många afseenden har stor likhet. Benen äro korta och spensliga; första 
paret af kroppens bredd, fjerde af dess längd, med glesa hår, hvilka dock äro talrikare 
