KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I7. N:o 3. öd 
föregående art, tredje paret, som inåt ej äro genom tydlig gräns skilda från fjerde, visa 
å midten af bakre sidan en tvär inbugtning. Fjerde paret äro mycket stora och nästan 
rhomboidiska. Båda parens inre ändar blott åtskilda genom ett mycket smalt mellanrum. 
Labium är kort! och bred samt utsänder bakåt tvenne raka, tjocka och trubbiga pro- 
cesser. Palperna, som nå till basen af fjerde internodien af första benparet och äro 
af dess tjocklek hafva andra leden mer än dubbelt större än tredje; å fjerde ledens 
undre sida sitter en knöl, försedd med ett litet hår samt å den öfre några ytterst fina, 
korta hår. <Generationsfältet, som ligger ytterst i kroppens bakre kant, visar en kort 
springa, omgifven af tvenne otydliga, rundade fält med tre stora stigmer å hvardera 
fältet. Bakom dessa stå två korta hår å ömse sidor. Till färgen är denna art röd med 
palper och ben något stötande i gult. | 
Längd 0,56, bredd 0,48; palper 0,30, första benparet 0,80, andra 0,83, tredje 
0,85, fjerde 1 millim. 
Den är liksom föregående art trög i sina rörelser och torde likaledes blott vara 
en larvform i andra stadiet. 
Blott funnen några gånger i en dam nära torpet Lahall vid Skara. 
Genus 4. HYDROCHOREUTES C. L. KoocH. 
Syn. 1842 Hydrochoreutes C. L. KocH, Uebersicht des Arachnidensystems, h. 3, p. 16. 
Corpus leve, molle, ovatum aut rotundatum (in H. ungulato fere sexangulum), parva altitudine. Pedes 
longissimi, par primum corpore plus duplo longius, cetera paria longitudine sensim crescentia, pilis raris natatoriis 
in internodiis 4—35 parium 3—4 instructa. Palpi longissimi, aut longitudinem corporis zeqvantes [H. ungulatus], 
aut longiores, articulo secundo et tertio eadem fere longitudine, quarto longissimo, dentibus carenti, articulis his 
omnibus pilis brevibus plerumque raris instructis, quinto parvo, apice tridentato, pilis destituto. Area genitalis 
in extremo margine corporis collocata (preterquam in HA. crucigero), laminge ejus stigmatibus trinis instructa, in 
parte exteriore laminarum plerumque sitis. Oculi magni, distantes. 
Kroppen är glatt och mjuk, oftast oval, stundom rund (hos H. ungulatus nästan 
6-sidig), af obetydlig höjd. Benen mycket långa och spensliga (hos H. ungulatus dock 
starkare), första paret mer än dubbelt längre än kroppen, de öfriga jämnt tilltagande 
1 längd, de båda främre försedda med glesa, kortare hår, de båda bakre med tätare 
dylika samt mycket glesa simhår vid fjerde och femte internodierna. Epimererna upp- 
taga omkring ”/,; eller mer af undre kroppssidan. Palperna äro särdeles långa, åtminstone 
af kroppens längd, andra och tredje leden nästan lika långa, fjerde längst, saknande 
tänder och taggar, rundad; alla med korta, glesa hår, femte kort och smal, i spetsen 
mer eller mindre tydligt treflikig. Generationsfältet, som är beläget längst bort i bakre 
ändan af kroppen (utom hos H. cruciger), delas af en kort springa; fälten eller skif- 
vorna kring denna äro försedda med 3 stigmer, som vanligen ligga vid yttre kanten. 
Ögonen stora, vidt skilda. 
Hithörande djur äro ganska sällsynta och förekomma endast i klart vatten. I sina 
rörelser äro de långsamma och hålla sig ofta med utspärrade ben liksom sväfvande 
1 vattnet, hvarefter de återtaga sin jämna gång utan att göra några snabbare språng, 
såsom Åtax crassipes. Då Kock i sin karakteristik af detta slägte säger, att hanen 
i bakre ändan af kroppen eger ett rörligt bihang (»ein bewegliches Stielchen»), gäller 
KE. Sv. Vet.-Akad. Handl. Band. 17. N:o 3. 8 
