64 'C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Kroppen är nästan rund, af ringa höjd, glatt, med mjuk kroppsbetäckning. Benen 
utmärka sig isynnerhet genom längden af första benparet, hvilket är längre än både 
andra och tredje samt i tjocklek betydligt öfverträffande de öfriga paren, som blifva 
allt smalare samt sakna egentliga simhår; första parets näst sista internodie är längst 
och tjockast, nästan kolfformig och mot spetsen rännformigt urhålkad för upptagande 
af sista internodien, med hvilken den bildar ett slags griporgan, nästan såsom hos 
Nepa. Vid slutet af den rännformiga urhålkningen står en något utåt och framåt 
riktad grof och lång tagg, som vid stark förstoring äfven synes rännformigt urhålkad, 
och något längre utåt på inre sidan en bred, nästan spjutlik dylik tagg; 1 spetsen af 
internodien sitter på inre sidan ett långt, fint, hakformigt nedåtböjdt hår; sista inter- 
nodien, som liksom hos de öfriga paren är kortare än de båda näst föregående inter- 
nodierna, är smal samt något krökt och kan, som nämdt är, infällas mellan de båda 
gröfre taggarne i den rännformiga fördjupningen. Första paret epimerer äro ovanligt 
långa och smala, å midten något krökta samt löpa nästan tillsammans under labium, 
andra paret bredare men något kortare, öfvergå med sina inre konturer omärkligt i 
kroppshöljet ; mellanrummet mellan andra och tredje paren lika bredt som tredje paret, 
hvilka äro nästan rektangulära, smala, utåt dock något bredare och tätt slutande sig in- 
till de nästan tre-kantiga af fjerde paret; dessa äro som vanligt störst, nästan dubbelt 
större än tredje. De båda sistnämda parens inre ändar åtskiljas genom ett ovan- 
ligt bredt mellanrum. <Labivum, som genom ett obetydligt mellanrum är skildt från 
första paret epimerer, är långsträckt och nästan fem-sidig, bakåt afsmalnande, utan spår 
till utskjutande processer. Under den mot främre kanten belägna runda munöppningen 
synes ett särskildt smalt, nästan ovalt stycke. Palperna äro smala, nå till basen af 
första benparets fjerde internodie; andra leden kort och tjock, tredje nästan dubbeit 
längre men betydligt smalare, båda med glesa hår på öfre sidan, fjerde längst nästan 
spolformig, med några glesa, fina hår å undre sidan samt ett gröfre; femte kort och 
krökt, slutar med en tvåtandad spets; vid dess bas stå å öfre sidan två korta fina 
hår. Generationsfältet, som ligger något närmare fjerde paret epimerer än bakre kropps- 
kanten, delas af en kort springa, omgifven af tvenne halfmånformiga skifvor, bakom 
hvilkas yttre gräns trenne stigmer synas å hvarje sida. Midt emellan generationsfältet 
och bakre kroppskanten ligger anus; å hvardera sidan derom synas nära kroppskanten 
tvenne mindre stigmer, af hvilka det yttre är störst och bakom fjerde epimerparet 
ett dylikt. 
Megapus spinipes n. sp.”) 
Albo-flavescens in margine pellucidum, maculis flavo-fuscis; stria dorsualis lutea. Longitudo 0,75 millim. 
(Tab. I, fig. 4.) 
Till färgen är den ofvan grå- eller hvitgul, nästan genomskinlig, med stora, gul- 
bruna fläckar och mycket stort, ljusgult ryggstreck, som framtill utsänder tvenne armar 
å hvarje sida; främre delen af kroppen är nästan hvit, med en brun fläck, mellan 
1) Synes i afseende på första benparets form öfverensstämma med Atractides spinipes C. L. KocH, men afviker 
derigenom, att sternaldelen ej är framstående, kroppen är rundad samt palperna vida kortare än hos detta slägte. 
ch 
