KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 17. N:o 3. 65 
ögonen. Undersidan är hvitaktig med brunaktiga fläckar bakom fjerde paret epimerer. 
Kring generationsfältet synas nästan radiert utgående smala, gulhvita streck. Sjelfva 
öppningen ljusröd. Längd 0,74, bredd 0,66, palper 0,30, första benparet 1, andra 0,80, 
tredje 0,90, fjerde 1,2 millim. 
Sällsynt i ån vid Lyrestad och Fifflered samt i Vingsjön i Vestergötland. 
Genus 7. MIDEA BRUZELIUS. 
Syn. 1854 Midea BrRuzEnivs, Beskr. ö. Hydrachn. som förek. i. Skåne p. 35. 
Corpus granulatum, durum, late ovatum vel subrotundum, in margine pilis raris instructum. Pedes bre- 
viores, duo paria anteriora pilis raris brevibus, duo posteriora pilis longissimis natatoriis, internodiis quarto 
quintogque affixis, instructa.  Epimera omnia approximata, non inter se concreta, scutum pectorale permagnum 
formantia. Palpi longiores, articulo secundo et tertio crassis sed brevibus, eadem fere longitudine, quarto longo, 
attenuato, quinto parvo, acutiusculo, secundo-quarto pilis raris instructis. Oculi satis approximati. 
Kroppens form är nästan rund, dess betäckning hård") och öfverallt, med undantag 
af genitalskifvorna, mycket fint granulerad. Benen äro af obetydlig längd; första paret 
kortare än kroppens bredd, fjerde än dess längd, de båda sista paren vid spetsen af 
fjerde och femte internodierna med ovanligt långa simhår. Epimererna bilda hos detta 
slägte inga skilda grupper utan äro alla belägna tätt intill hvarandra, äro rätt stora 
och upptaga något mer än hälften af den undre kroppssidan. Första paret äro under 
labium oftast så förenade, att gränsen dem mellan är ytterst svår att upptäcka, från 
labium deremot äro de alltid skilda genom ett tydligt mellanrum. Fjerde paret äro 
stora, nästan triangulära och af ungefär samma bildning som hos Limnesia C.L. KocH, 
dock med den skilnad, att benen äro fästade vid den öfre yttre vinkeln, hos Limnesia 
vid den undre. De yttre vinklarne eller hörnen äro här mycket trubbiga och afrun- 
dade. Palperna tämligen långa, andra och tredje lederna korta och tjocka, af nästan 
samma längd, fjerde lång, längre än de båda föregående tillsammans, men betydligt 
smalare, jämnt afrundad och utan tänder, femte är kort och tillspetsad; i spetsen otyd- 
ligt delad. Ögonen medelmåttigt stora, ej synnerligen långt skilda”). 
Någon skilnad könen emellan kan ej upptäckas. Jag har anträffat den i copu- 
lation, men det oaktadt kunde mellan de båda individen ej den ringaste olikhet märkas. 
1. Midea orbiculata (MÖLLER) BRUZELIUS. 
Syn. 1776 Hydrachna orbiculata, O. F. MÖLLER, Zool. Dan. Prodr. p. 190, N:o 2266. 
1781 » » id. Hydrachne etc., p. 55, tab. VIL figg. 3, 4. 
1793 Trombidium orbiculatum, J. C. FaBRIcIUS, Entom. syst. II. p. 405, N:o 30. 
1805 Atax orbiculatus, id. Syst. Antliatorum, p. 371. 
1854 Midea orbiculata, Bruzeuivs, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i. Skåne, p. 36, tab. TII, fig. 5. 
Corpus altum, non fornicatum, sed planum, ceruleum, antice et postice flavo-virescens; dorsum macula 
fusca, solexe ferrexe equinse simili, ornatum, cujus pars anterior magna macula fava in duas dividitur; in 
1) Alla föregående arter hafva mjuk kroppsbetäckning. 
?) BRUZELIUS säger, att ögonen äro vidt skilda, men då afståndet hos M. orbiculata blott är omkring 
0,18 millim., så kan jag ej anse detta afstånd långt. 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Bad. 17. N:o 3. 9 
