66 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
dorso duodecim stigmata, duas series formantia, quorum sex exteriora pilis longis, sex interiora pilis brevibus, 
vix conspicuis, instructa sunt. Color magnopere variat. Pedes breviores, par primum latitudine corporis bre- 
vius, par quartum paulo longius, robusti, internodiis quarto quintogue pedum tertii quartique parium pilis natatoriis, 
internodiis duplo longioribus, instructis. Palpi longiores, ad apicem articuli quarti pedum primi paris (ultra me- 
dium paris) pertinentes, eodemque graciliores. Oculi prope marginem corporis siti, rubri, satis approximati. Lon- 
gitudo 0,75 millim, (Tab. XI, fig. 1.) 
Kroppen är bredt oval, nästan rund, hög, men med platt rygg; den skarpa kant, 
som genom denna tvära afplattning uppkommer, synes under mikroskopet genom en 
synvilla såsom en intryckt linea (jfr. Bruzpri beskrifning). I bakre kroppskanten synas 
två hår, som äro fästade på undre sidan samt å hvarje sida fyra mindre. Framför 
och bredvid hvardera ögat stå trenne mycket korta hår. ÅA ryggen synas 12”) stigmer 
i tvenne rader längs kroppen, de tre yttre å hvarje sida med längre, de tre inre med 
korta, knappt synliga hår. Benen äro korta och starka; den yttersta internodien är 
kortare än den näst föregående och å de tre första paren i spetsen något vidgad; 
fördjupningen för klornas emottagande oval, liten; de dubbla klorna, i synnerhet 
å fjerde benparet, små, simhåren i spetsen af fjerde och femte internodierna å de 
två sista paren äro ovanligt långa, omkring dubbelt längre än internodierna. Epi- 
mererna, äro ganska långa; de två främsta paren nästan jämnbreda, andra paret 
något kortare än första och tredje, fjerde i yttre ändan dubbelt bredare än tredje, med 
de båda hörnen, isynnerhet det bakre, mycket afrundade, dess inre hörn deremot ganska 
spetsigt. Labium kort, i främre ändan bred, bakåt hjärtlikt afsmalnande. Mandiblernas 
corpus liten, något mer än dubbelt längre än klon, bakåt bredare, utan någon conca- 
vitet å öfre sidan för musklernas fäste; motsatta sidan något concav; klon är rätt stark 
och krökt; vid dess bas sitter liksom hos AÅrrhenurus ett kort, nästan triangulärt, 
hinnartadt bihang, som dock lätt affaller, då mandiblerna uttagas. Palpernas tre första 
leder hafva hvardera ett hår ofvan, fjerde ett mycket kort och fimt ofvan samt ett 
längre fint under å midten och ett kortare hår något längre fram, femte är försedd 
med ett mycket kort och fint å undre sidan. Generationsfältet, som hos denna art är 
mycket stort (0,24 millim. 1., 0,16 br.), delas af en lång springa, som börjar mellan 
tredje epimerparets inre ändar och når bakåt något bortom fjerde parets bakre yttre 
hörn. Denna springa är omgifven af tvenne glatta skifvor, som tillsammans bilda en 
sammantryckt, nästan rhombisk figur (ungefär som hos Hygrobates), hvilken omgifves 
af en rad små och tättstående stigmer. Mellanrummet mellan epimerernas inre ändar, 
bakåt begränsadt af generationsfältet, är mycket litet. Mellan generationsfältet och 
fjerde epimerparet stå tvenne stigmer, det främsta betydligt mindre. Bakom genera- 
tionsspringan, något närmare bakkanten, ligger anus och å ömse sidor om denna ett 
stigma; utanför dessa stå de två långa, bakåt riktade håren, som synas i bakkanten. 
Färgen, som ej obetydligt varierar, är hos denna art vanligen blåaktig, ej sällan 
grönaktig, med främre och bakre kanten stötande i gult, å ryggen står en nästan häst- 
skoformig brun fläck, som baktill är öppen, framtill afdelad genom en stor, vanligen 
oval, gul fläck, som stundom sträcker sig framåt till ögonen. Dessa äro röda och be- 
1!) BrRuzEnius uppger 8, men de 4 äro mycket små, hvarigenom de lätt kunnat undgå hans uppmärk- 
samhet. 
