KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND IZ7. N:o 3. 69 
Detta slägte, som i många afseenden, isynnerhet genom epimerernas fördelning, 
står nära föregående, skiljer sig mest från detsamma genom sin fullkomligt glatta och 
mjuka kroppsbetäckning. Kroppsfornien är nästan rund, och den något nedtryckta ryggen är 
försedd med flere stigmer; i bakkanten stå mycket små, knappt synliga hår. Benen äro 
medelmåttigt långa; första paret vida kortare än andra, de två sista paren vid spetsen 
af fjerde och femte internodierna med simhår. Palperna äro långa med andra och 
tredje lederna tämligen tjocka och korta; fjerde längst, saknande tänder samt femte 
mycket liten och spetsig. Ögonen stora, vidt skilda, belägna nära kroppskanten. Blott 
en art. 
Lebertia insignis n. sp. 
Corpus fere rotundatum, postice utrimque impressiusculum, fulvum aut coccineum maculis fuscis; linea 
dorsualis rosea vel lutescens. Dorsum stigmatibus sedecim ornatum, quarum octo in marginibus ejus sita sunt, 
cetera duas series secundum medium dorsi formant. Longitudo 1—1,5 millim. (Tab. VIII, fig. 4.) 
Kroppen är bredt oval, nästan rund, med en mycket obetydlig intryckning i 
bakre kanten å ömse sidor, glatt, men epimerer, labium, palper och ben ytterst fint 
granulerade. Den något nedtryckta ryggen har 16 tydliga stigmer, af hvilka de 4 å 
hvarje sida stå nära kroppskanten; de öfriga åter längs ryggens midt äro ordnade i 
tvenne rader; alla dessa stigmer äro försedda med korta hår. Midt emellan de fyra 
främsta stigmerna synas tvenneandra, knappt hälften, så stora, hvilka sakna hår; i främre än- 
dan stå mellanögonen tvenne grofva, inåt krökta hår. Benen äro medelmåttigt långa, första 
paret något kortare än kroppens bredd och ej obetydligt kortare än andra, skilnaden i 
längd mellan andra och tredje paren ej så stor, mellan tredje och fjerde deremot nästan lika 
stor som mellan första och andra; fjerde paret är ej obetydligt längre än kroppen. Första 
parets tre yttersta internodier sakna nästan hår, de tre inre ega några få, styfva; andra paret 
har en krans af långa och tjocka hår i spetsen af tredje och fjerde internodierna, vid 
femte några glesa simhår, å sträcksidan sitta på de fyra första internodierna några 
korta hår. Tredje och fjerde paren äro vid spetsen af fjerde och femte internodierna 
försedda med tätare simhår, som ej äro så långa som internodierna, å böjsidan stå 
korta hår; de yttersta internodierna äro ej kolfformiga utan jämntjocka, med föga sned 
fördjupning för de svaga dubbelklorna. Epimererna äro utstående, i synnerhet första 
paret, alla belägna tätt intill hvarandra, såsom hos Midea, och upptaga ”/, af undre 
kroppssidan; första paret i främre ändan tillspetsade, i bakre likaledes, under labium 
gränsande intill hvarandra, dock med mer eller mindre tydlig gräns, tillsammans bil- 
dande en nästan hjärtlik figur med skarp spets; från labium samt andra paret epimerer 
äro de tydligt skilda. Andra, tredje och fjerde epimerparen äro med hvarandra 
delvis sammanvuxna; andra paret, som äro ovanligt långa och smala och med 
sina inre ändar sträcka sig nästan ned till generationsfältet, gränsa intill hvarandra å 
kroppens midt samt äro å midten sammanvuxna med tredje paret; mellan dessa båda pars 
yttre ändar är ett litet nästan halfmånformigt mellanrum med ett stigma i yttre kan- 
ten. Tredje paret synes vara nästan viggformiga med inre ändarne sammanvuxna med 
fjerde, som äro nästan rektangulära, inåt något bredare med bakre hörnet inåt mycket 
