76 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
Genus 13. ARRHENURUS Ducks. 
Syn. 1834 Arrhenurus DuGbs, Recherches sur Vordre des Acariens ete. in Ann. des Sciences nat. Tom. 1, PE 
1842 — C. L. KocH, Uebersicht des Arachnidensystems h. 3, p. 18. 
1854 — Bruzpuivs, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne, p. 20. 
13875 = KRAMER, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden, p. 288. 
Corpus scabrum, durissimum, altum, sed rarius fornicatum, in dorso stria impressa, figuram ovatam 
postice plerumque obsoletam circumeludens; in margine posteriore setas gerens. Pedes breviores, duo paria 
posteriora (rarius par secundum) pilis natatoriis densis, internodiis tertio-quintoque affixis, instructa. Palpi 
breves, crassi, articulo quarto longissimo, antice infra processum latum emittenti, quocum articulus quintus 
unguiformis forcipem format. Oculi non ita magni, distantes. 
Kroppen hos detta slägte är vanligen hög med oftast något plattad rygg, Kropps- 
betäckningen, som är mycket hård, visar en otalig mängd små gropar, hvarigenom den 
erhåller ett knottrigt eller skrofligt utseende, ÅA ryggen synes en intryckt linea, som 
omsluter en större eller mindre oval figur, hvars bakre gräns oftast är otydlig. Kropps- 
betäckningen i denna linea är mjuk, och den inneslutna ovalen bildar derföre ett nästan 
fritt stycke, ett slags ryggsköld. Bakre kanten, som isynnerhet hos hanarne är mycket 
olika bildad (se indelningen af arterna), är försedd med 6 åa 8 hår. Benen äro täm- 
ligen korta, men starka; de båda bakre paren (stundom äfven det andra), å tredje, 
fjerde och femte internodierna försedda med talrika simhår. Då det främsta paret 
epimerer under labium gränsa intill hvarandra, så bilda epimererna hos detta slägte 
tre skilda grupper. Palperna äro korta och tjocka; första leden mycket liten, andra 
tjockast, mer tjock än lång, tredje ännu kortare och obetydligt smalare. Fjerde är 
längst, ungefär lika lång som andra och tredje tillsammans, i främre ändan nedtill 
med en bred, concav process, försedd med ett hår; med denna process bildar den 
korta, kloformiga och mycket rörliga femte leden ett slags tång. 
De hithörande talrika arterna förekomma mest i klart vatten, mera sällan 1 dam- 
mar med dybotten. I sina rörelser äro de mycket snabba. Ofta kasta de, då de hvila, 
de bakre benen fram öfver ryggen. Träffas allmännare i copulation än andra Hydrach- 
nider. 
De 14 hithörande arterna kunna på följande sätt uppställas: 
