KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. ÅZ7. N:o 3. 81 
3. Arrhenurus virens n. sp. 
Mas. Corpus altum, fere rotundatum, antice emarginatum, postice paulo latius, in appendicem perbrevem 
angulis acutis productum, in medio marginis posterioris appendicula satis longa, apice multo latiore ibique. rotundata, 
instructum. Internodium quartum pedum quarti paris processu breviore praditum. Color probabiliter virescens. 
Longitudo 0,7 millim. 
Hane: Kroppen är hög, högst å midten, hvarefter den mot bihanget tämligen tvärt 
afplattas, framtill något afsmalnande med en intryckning mellan ögonen, bakåt visar den 
straxt bakom fjerde epimerparet en tvär intryckning, hvarefter den öfvergår till ett ganska 
kort, men bredt bihang, försedt med långa, vid basen breda men mot spetsen betydligt 
afsmalnande sidohörn, som äro utåt och bakåt riktade. Omkring högsta delen af ryg- 
gen går den intryckta linien, som utlöper åt sidorna framför bihangets sidohörn. A 
midten af bakre kanten stå tvenne mörkare, upphöjda punkter och straxt nedom dessa 
ett kort och bredt genomskinligt bihang, som utåt är bredare och slutar med tvenne 
utåt riktade spetsar. Under detta synes ett annat, vid basen smalt, utåt betydligt 
bredare och der afrundadt bihang, som från undre sidan visar sig nästan päronformigt 
men från den öfre något concavt. A hvardera sidan om detta står ett styft i 
spetsen mot bihanget böjdt hår; dessa båda hår mötas nästan med sina spetsar utanför 
bihangets afrundade ändar; mellan dessa och sidohörnen stå tvenne långa hår; längre 
än bihanget, och vid basen af sidohörnen å inre sidan två något mindre och 1 deras 
spets två mycket korta och fina hår. Vid inknipningen å sidorna samt framför ögonen 
stå fina korta hår. Benen likna dem hos Å. tricuspidator, men äro försedda med gle- 
sare och kortare hår. Den vid fjerde internodien å fjerde paret sittande processen är 
kortare och trubbigare, försedd med en knippa tätt sittande hår. Epimerer, palper och 
mandibler så som hos Å. tricuspidator, labium dock mer långsträckt. Bakom fjerde 
epimerparet står ett litet otydligt stigma å hvardera sidan. Till färgen är den sannolikt 
grön med palper och ben stötande i blått. 
Ett individ af ofvan beskrifna art, som godhetsfullt blifvit mig tillsändt af Herr 
Professor LILLJEBORG, hvilken tagit det vid Ronneby, hade en längre tid blifvit för- 
varadt i sprit, hvarigenom det naturligtvis är omöjligt att noggrannt angifva färg- 
teckningen. Arten synes till form och färg stå nära den af DuGEs beskrifna Ärrhenurus 
viridis, men skiljes tydligt, dels genom frånvaron af de spetsiga knölarne straxt ofvan- 
för det mindre bihanget, dels genom dettas form Bakom fjerde epimerparet före- 
komma dessutom hos 4. viridis ett större och ett mindre stigma å hvardera sidan. 
4. Arrhenurus emarginator (MöLrLer) C. L. Kocn. 
Syn. 1776 Hydrachna emarginator MÖLLER, Zool. Dan. Prodr. p. 189, N:o 2250. 
1781 — = id. Hydrachnee etc., p. 36, tab. III, fig. 4. 
1835—41 Arrhenurus emarginator C. L. KocH, Deutschlands Crust. etc., h. 13, figg. 9, 10. 
1854 = — Bruzerivus, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne p. 26, tab. IL, 
figg. 5—38. 
Mas: Corpus fere sexangulum angulis obtusis, antice emarginatum, postice angustatum et in appendicem 
brevem, angulis prominentibus obliquis, productum; in medio marginis posterioris appendicula satis longa, apice 
K. Sv. Vet. Akad. Handl. Ba. 17. N:o 3. 11 
