92 C. J. NEUMAN, SVERIGES HYDRACHNIDER. 
å sidorna, den intryckta linien gående nästan som hos hanen, men bildande en mer 
oval figur; inom och nära densamma stå två längsgående rader små upphöjda punkter, 
fem i hvarje rad. Epimergrupperna äro åtskilda genom smala mellanrum, den främre 
gruppens bakre gräns bredt hjärtlik. Benen korta, första paret betydligt kortare än 
kroppens bredd, fjerde nästan så långt som densamma. Generationsfältet: De glatta, 
springan omgifvande, skifvorna äro mycket små, halfmånformiga, utåt begränsade af 
korta, utåt och bakåt riktade, 1 spetsen afrundade vinglika skifvor, hvilkas främre. 
sidor äro något concava, de bakre convexa. Anus ligger ej långt bakom dem ; framför 
dem står ett stigma och mellan deras yttre spetsar och kroppskanten tvenne, belägna 
nära hvarandra; å ömse sidor om anus står ett stigma, och bakom dessa tvenne nära 
hvarandra, bakom hvilka ett större synes å hvardera sidan. 
Längd 1,8, bredd 0,6, första benparet 1,1, fjerde 1,4 millim. 
Denna art är ytterst sällsynt och har blott anträffats nära Hellstenitorp vid Skara. 
1875 fans den derstädes ej så sällsynt, men följande året kunde knappt något enda 
exemplar erhållas; 1877 syntes den åter något talrikare, isynnerhet honorna. Sedan 
denna tid förgäfves eftersökt. 
12. Arrhenurus nobilis n. sp. 
Mas: Corpus ovatum. antice rotundatum, postice in appendicem longam et latam, apice truucato-rotun- 
datam productum, in medio marginis posterioris hujus appendicis appendicula apice paulo latior et truncata 
conspicitur. Color pallide viridis, maculis fuscis; palpis et pedibus flavescentibus. Longitudo 1 millim. (Tab. X, 
lan 10) 
(23 TI 
Hane: Kroppen är äggformig, framtill rundad, bakåt förlängd till ett långt och 
bredt bihang, som utåt är tvärt afrundadt och i midten försedt med ett genomskinligt, 
långt och smalt mindre bihang, som mot spetsen är något bredare samt tvärt af- 
hugget. A hvardera sidan om detta utgår ett annat bihang, som är. halfmån- 
formigt och tämligen bredt; dessa båda mötas med sina spetsar utanför det mellersta 
bihanget; å ömse sidor derom stå två långa hår, dubbelt längre än bihanget. Betraktas 
djuret från öfre sidan, så synes å midten liksom hos ÅA. tricuspidator och 4. 
emarginator ofvan dessa bihang ett annat kort bihang, lika långt som bredt, genom- 
skinligt, 1 bakkanten försedt med tvenne inbugtningar; å ömse sidor om detta står 
en kort knöl och ytterst ett långt hår. Den intryckta linien är bakåt försvinnande 
och otydligare än hos öfriga arter inom slägtet; det inneslutna ryggstycket är obetyd- 
ligt. Epimergrupperna äro skilda genom högst obetydliga mellanrum, fjerde parets inre 
ändar nästan stötande tillsammans. Dessa epimerer äro nästan qvadratiska, mer än 
dubbelt bredare än tredje paret. Labium kort och bred, baktill halfcirkelformigt run- 
dad. Anus belägen och bildad såsom hos föregående art, men saknande de omgifvande 
upphöjningarne. Till färgen är den ljusgrön, något stötande 1 gult, med två obetyd- 
liga bruna ryggfläckar. Undersidan, ben och palper gulgröna. 
Blott ett enda exemplar har jag erhållit i Oktober 1868 i Mälaren vid Kungs- 
hamn på 20 a 30 fots djup. 
mn ARE 
