an 
KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. I7. N:o 3. Sö 
Genus 14. ANURANIA n. g. 
Corpus leve. molle, satis altum, in dorso area ovata, stria limitata, carens, ibique autem stigmatibus 
numerosis, quatuor series formantibus instructum, in margine setas gerens. Pedes et palpi ut in genare pree- 
cedenti. Par primum epimerorum pone labium inter se connata. Oculi permagni, distantes. 
I mina föregående redogörelser för Sveriges Hydrachnider: »Några nya svenska 
arter och slägten af Hydrachnider», 1 Forhandlingerne ved de skandinaviske Naturforskeres 
11 Mode i Kjobenhavn 1873, samt »Gotlands och Ölands spindlar och vattenqvalster 
1875» har jag fört de hithörande arterna till slägtet Acercus C.L. KocH. I den förra upp- 
satsen uttalade jag den åsigten, att detta kanske vore mindre riktigt, och jag är nu 
alldeles öfvertygad härom, enär jag funnit så många och vigtiga skilnader mellan hit- 
hörande arter och KocHs Åcercus-arter, att de omöjligen kunna höra till samma slägte. 
Från Arrhenurus, med hvilket slägte detta företer stor likhet, skiljer det sig lätt 
genom den glatta och mjuka, nästan sidenlika kroppsbetäckningen, genom frånvaron 
af den intryckta rygglinien och genom de sammanväxta främsta epimererna. 
Kroppen är hög och ofvan mer hvälfd än hos ÄArrhenurus samt å ryggen försedd 
med talrika stigmer, ordnade 1 4 rader; å undre kroppssidan synas äfven en mängd 
dylika stigmer. Ben och palper hafva deremot samma form som hos ÄArrhenurus. Ge- 
neratronsfältet afviker genom frånvaron af de glatta, ljusa skifvorna, som alltid omgifva 
springan hos Arrhenurus. Här är generationsöppningen nästan rund och begränsas utåt 
omedelbart af de vingformiga, fint granulerade skifvorna, som äro korta, smala och 
nästan rakt utåt riktade, främre sidan något concav, bakre convex. Till vistelseort och 
lefnadssätt mycket liknande Arrhenurus. Blott tvenne arter hafva anträffats. 
Anurania. or laveReOLNn, DEMNNIS ISO: tocsorsösesst-sJaordissssssdRsr 1. elegans NEUMAN. 
Corpus postice utrimque impressum; flavum, maculis virescentibus, pedibus cano-ceruleis 2. gotlandica NEUMAN. 
1. Anurania elegans NEUMAN. 
Syn. 1873 Acercus elegans NEUMAN, Forh. ved Naturf.-medet i Kjobenh. 1873, p. 408. 
Corpus late ovatum, fere rotundatum, fornicatum latericium, pedibus fuscis. Longitudo 1 millim. (Tab. XIV, 
fig. 3.) 
Kroppen är nästan rund med hvälfd rygg, å hvars midt löpa tvenne rader stigmer, 
sex i hvarje rad; längre utåt mot kroppskanten en rad å hvarje sida, med fyra stigmer 
1 hvarje, i bakkanten stå sex hår, af hvilka fyra utgå från undre sidan och två från 
den öfre, framom ögonen stå å hvarje sida två hår. Å undre sidans bakre del Synas 
åtta par stigmer, det ena 1 hvarje par dubbelt större och utsändande ett kort hår; 
mellan den främre och de båda bakre epimergrupperna står äfven ett dylikt par. 
Benen äro tämligen korta, men mycket starka. Första paret kortare än kroppens bredd, 
fjerde lika långt som kroppen, första och andra paren försedda med glesa hår, utan 
egentliga simhår, tredje paret med simhår vid fjerde internodien, fjerde med mycket 
