KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND (7. N:o 3. 97 
hos ÅA. elegans; fjerde paret ej dubbelt bredare än tredje. Generationsfältet är beläget 
vida längre bakåt än hos ÅA. elegans, men för öfrigt danadt såsom hos denna art. Labium 
har bakre gränsen rundad, främre kantens hinnartade midtelparti ej tydligt tudeladt. 
Mandiblernas klo rakare än hos Å. elegans. Palperna korta, nående till spetsen af 
första benparets tredje internodie och af samma tjocklek som detta benpar. Till färgen 
är den vanligen gul eller gulgrön (mera sällan gulröd) med gröna eller brunaktiga 
fläckar. Palper, labium, epimerer och ben samt generationsskifvorna gråblå; bakom 
de sistnämda står en oval, hvit fläck, utanför hvilken de genomskinande ryggfläckarne 
Synas. 
Längd 0,9, bredd 0,8, palper 0,2, första benparet 0,6, fjerde 0,8 millim. 
Mindre sällsynt än föregående. Gottland: Vänge i en bäck nära gästgifvaregården, 
Kellunge i bäcken vid prestgården, Hamra i Rörviks träsk. Vestergötland: Björkelund. 
Bohuslän: Orust vid Hulta. 
Genus 15. LIMNESIA C. L. KocH. 
Syn. 1842 Limnesia C. L. KocH, Uebersicht des Arachnidensystems h. 3, p. 27. 
1854 o— Bruvzeuivs, Beskr. ö. Hydrachn. som förek. i Skåne p. 39. 
NG KRAMER, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden p. 311. 
Corpus molle, ovatum, altum. Pedes longiores, internodio' ultimo pedum quarti paris acuto, unguibus 
destituto. Fpimera pedum quarti paris fere triangula. Palpi longi, articulis secundo et tertio crassis, illo gib- 
bere spinam gerenti instructo; quarto longissimo attenuato, quinto acutiusculo, paulum curvato. Rostrum nullum. 
Duo paria oculorum distantia, bini utriusque lateris inter se vicini. 
Kroppen är äggrund, glatt, vanligen ganska hög. Benen tämligen långa, de tvenne 
främre paren försedda med glesa, korta och tjocka hår, de tvenne bakre med långa, 
tättsittande simhår. Fjerde parets yttersta internodie är tillspetsad och saknar klor; 
längs dess bakre sida stå glesa hår, af hvilka ett är betydligt längre och tjockare än 
de öfriga; vid spetsen af tredje—femte internodierna synas breda, nästan spjutlika, i 
kanten sågade hår. Fjerde paret epimerer äro nästan triangulära med basen stödd mot 
tredje paret och spetsen vänd bakåt och utåt; i denna spets sitter fjerde benparet infogadt. 
De äro mer än dubbelt större än tredje paret. Palperna långa; andra och tredje lederna 
tjocka, den förra med en konisk knöl, i hvars spets en trubbig tagg sitter, fjerde smalare och 
längst, utan taggar, femte kort och något krökt, i spetsen otydligt tandad. Generations- 
fältet, som ligger mellan eller straxt bakom fjerde paret epimerer, är olika bildadt hos 
hanar och honor. Hos de förra liknar det mycket generationsfältet hos Hygrobates, 
der de båda skifvorna, hvardera med sina tre stigmer, bilda en mer eller mindre 
hjärtlik figur med framåt riktad spets. Hos honorna deremot bilda dessa skifvor, som 
i yttre kanten vanligen äro något inbugtade, en nästan rektangulär figur. Rostrum 
saknas. De tvenne ögonen å hvarje sida äro tydligt skilda från hvarandra; det främre 
aflångt och rörligt, är vida större än det bakre, som är rundt och orörligt; de främre, 
äro blott till hälften fylda af det röda pigmentet, som kan flyttas från den ena ändan 
till den andra, men vanligen befinner sig 1 den bakre. Stundom fyller det hela ögat, 
som då får en ljusröd färg. 
5 
K. Sv. Vet-Akad. Handl. Band. 17. N:o 3. 13 
