KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. l7. N:O 3. 105 
taga vida mindre än hälften af undre kroppssidan, hafva de båda främre paren raka, 
smala och nästan jämnbreda med de inre spetsarne under labium långt skilda. Mellan- 
rummet mellan tredje parets inre spetsar är mindre. Labium är mycket kort och i 
bakre kanten bredt afrundad. Palperna äro mycket långa, nående till basen af första 
benparets sista internodie, samt dubbelt tjockare än detsamma; å andra och tredje 
ledernas öfra sida stå några korta hår. Generationsfältets skifvor äro mycket korta och 
breda, hvarigenom fältet blir dubbelt så bredt som långt. De två stigmerna äro mycket 
stora och upptaga nästan hela skifvan. Till färgen är den hvit, genomskinlig och för- 
sedd med stora, distincta, svarta fläckar. Ögonen röda. 
Längd 0,50, bredd 0,46, palper 0,30, första benparet 0,40, andra 0,50, tredje 0,53, 
fjerde 0,69 millim. 
Af denna synnerligen vackra art har jag blott erhållit tre exemplar i Semsjön 
i Gäseneds härad i Vestergötland. 
Genus 16. EYLAIS LATREILLE. 
Syn. 1796 FEylais LATREILLE, Précis des Caractéres des Insectes p. 182. 
1842 — C. L. KocH, Uebersicht des Arachnidensystems, h. 3, p. 33. 
1854 —  Bruzenivs, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne, p. 51. 
1876 — KRAMER, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden p. 313. 
Corpus leve, molle, ovatum, depressum. Pedes longiusculi, par primum pilis densis brevibus, secundum 
et tertium pilis densis et longis natatoriis, quartum pilis densis et perbrevibus instructum, pilis autem nata- 
toriis plane carens. Palpi longiusculi, articulis tribus primis crassis brevibusque, quarto longissimo, tereti, in 
medio crassissimo, quinto parvo, obtuso, apice pilifero; articuli secundus — quartus pilis densis sed brevibus 
instructi. Duo paria oculorum approximata; bini utriusque lateris inter se proximi. 
Kroppen är äggformig, nedtryckt; kroppsbetäckningen mjuk, sammetslik. Benen 
af medelmåttig längd, fjerde paret saknar alldeles simhår. Palperna äro för detta slägte 
särdeles utmärkande; de tre första lederna äro korta och tjocka, fjerde längst och 
nästan spolformig, femte liten och i spetsen försedd med flera korta, styfva hår. De 
båda ögonparen äro belägna nära hvarandra. De af Kock upptagna fem arterna anser 
jag, i likhet med Bruzeunius, böra förenas till en enda. 
Eylais extendens (MÖLLER) LATREILLE. 
Syn. 1776 Hydrachna extendens MULLER, Zool. Dan. Prodr. p. 190, N:o 2272. 
1781 — — id., Hydrachne, p. 62, tab. X, fig. 4. 
1793 Trombidium -— J. C. FABRICIUS, Ent. syst. Tom. II, p. 406, N:o 24. 
1805 Atar = id. Syst. Antliatorum p. 372. 
1796 — Eylais -— LATREILLE, Précis des Caractéres des Insectes p. 182. 
1834 = — DuGbs, Remarques sur la famille des Hydrachnés in Annales des Sciences nat. 
Seconde serie, Tom. I, p. 156. 
1835—41 — — C. LD. KocH, Deutschlands Crust. etc., h. 14, figg. 21, 22. 
1854 — — Bruzenws, Beskr. ö. Hydrachn., som förek. i Skåne p. 52, tab. 5, figg. 6—10. 
1876 — = P. KRAMER, Beitr. zur Naturgesch. der Hydrachniden, p. 313, taf. IX, fig. 22. 
Corpus rubrum. Longitudo 4—5 millim. (Tab. XIII, fig. 4). 
EK. Sv. Vet. Ak. Handl. Band. 17. N:o 3. 14 
