KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. lZ7. N:o 3. 107 
Rörande ägg och larver får jag meddela föjande: 
I medlet af juli månad 1876 hade jag insamlat en stor mängd af dessa djur, som 
förvarades i ett vanligt dricksglas. I början af augusti märkte jag, att en af honorna 
börjat lägga ägg, och hennes exempel följdes genast af flera andra, så att inom ett 
dygn större delen af glasets botten samt en i detsamma befintlig Sphagnum-qvist voro 
betäckta af ägg. A glasets botten lågo dessa i allmänhet i ett enda lager, men å 
Sphagnum-qvisten bildade de en tjock klump. Jag hade godt tillfälle att betrakta ho- 
nornas beteende under äggläggningen. Under det densamma försiggick, läto de ej lätt 
störa sig, om man vidrörde dem, och tycktes vara mycket noga med, att äggen kommo 
i en bestämd ordning. De främre benen böjdes, så att generationsöppningen kom all- 
deles intill glaset, hvarefter äggen med tillhjelp af desamma tycktes ordnas. Det hvit- 
aktiga, klibbiga ämne, hvaraf de omgifvas, hårdnar genast vid beröring med vattnet 
och blir så fast, att man med en stilett har svårt att genomborra det. Hvarje hona 
lägger 2 a 400 röda, runda ägg, 0,25 i diameter. Efter fem veckor utkläcktes hälften 
af de lagda äggen, hvarvid det egendomliga förhållandet visade sig, att larverna 
omedelbart lemnade vattnet samt med stor hastighet sprungo omkring på dess yta”) 
samt glasets väggar. Blott med svårighet lyckades jag bemäktiga mig en del af dem. 
Detta ger mig anledning att tro, att de i likhet med larverna af Limnochares tillbringa 
sitt första stadium på sådana insekter,- som lefva på vattenytan t. ex. Hydrometra. 
De återstående äggen utkläcktes först i april månad följande året. Larverna voro full- 
komligt lika dem, som 1 augusti utkläckts, och betedde sig på samma sätt. 
Larverna, 0,20 millim. långa och 0,12 millim. breda, äro af en oval form, bakåt 
dock något afsmalnande med talrika hår i kanten. De utmärka sig isynnerhet genom 
benens spolformiga internodier, hvilka alla äro försedda med tätt sittande hår, som å 
de sista internodierna äro längre än dessa. Sista internodien, som är utåt mycket till- 
spetsad, slutar med en starkt böjd, svag, dubbel klo. Ögonen äro mycket stora, till 
färgen svartaktiga. Djurets färg ljusröd. 
I motsats till Bruzerius har jag funnit denna art föga glupsk. Jag har aldrig 
sett den angripa andra Hydrachnider, men deremot faller den sjelf ofta offer för sina 
stamförvandter, äfven om dessa varit dubbelt mindre. TI sina rörelser är den liflig, 
simmar fort, hvarunder den ej betjenar sig af fjerde benparet, som hålles rakt 
bakåt sträckt. 
Längd 4, bredd 3, första benparet 2,3, fjerde 4,5, palper 1,9 millim. 
Den förekommer allmänt i alla provinser från Lappland till Skåne, Gotland och 
Öland. 
1) Samma egendomliga förhållande har DuGis observerat hos larverna af Diplodontus scapularis, hvaremot 
han aldeles oriktigt uppger, att larverna af Fylais genast torka och dö, då de komma ur vattnet. 
