KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 17. N:o 3. TT 
inre ändar, visar tvenne nästan halfmånformiga, i främre ändan något bredare, granu- 
lerade skifvor, som hos det utbildade djuret äro med hvarandra sammanväxta till ett 
bredt, nästan hjärtlikt fält. Från en öppning straxt bakom spetsen af detta fält utgår, 
då man trycker på djuret, ett kort, tubformigt, i kanten kreneleradt organ, som an- 
tagligen är ett äggläggningsrör, enär jag ej funnit det hos alla individ. Närmare ge- 
nerationsfältet än bakkanten ligger anus. Ögonparen äro tämligen långt åtskilda och 
belägna på en något upphöjd, oval skifva; det främre 1 hvarje par betydligt större än 
det bakre och tydligen skildt från detsamma. Framför ögonen står ett kort hår, ut- 
gående från midten af ett litet stigma. Till färgen är denna art röd, yngre individ 
äro ljusare, äldre deremot mörkare. 
Lägger enligt DucEs ') sina ägg i stjälkarne af vattenväxter, i hvilka den med de 
spetsiga mandiblerna borrat hål. Äggen äro ovala, röda, ganska talrika samt ej omgifna 
af det vanliga gelélika skyddande ämnet. Ur dessa ägg, som läggas 1 början af som- 
maren ”) framkomma efter omkring sex veckor larverna, som hafva en oval kropp med 
ovanligt stort rostrum, som är nästan så stort som. halfva kroppen. Benen äro af 
kroppens längd; färgen är röd. Dessa fästa sig på vatteninsekter, t. ex. Nepa och 
Dytiscus, der man såväl under våren som sommaren och hösten anträffar dem. ”) 
Denna art är ganska allmän och förekommer både i rinnande och stillastående 
vatten. I sina rörelser är den mycket snabb, men föga rofgirig. Upland, Vestergöt- 
land, Östergötland, Blekinge, Skåne, Gotland och Öland. 
2. Hydrachna geographica (MörrEr) C. L. Koca. 
Syn. 1776 Hydrachna geographica MÖLLER, Zool. Dan. Prodr. p 190, N:o 2270. 
1781 — — id. Hydrachne etc., p. 59, tab. VIII, figg. 3, 4, 5. 
1835-41 — — C. L. KoctH, Deutschlands Crust. ete., h. 14, fig. 13. 
1793 Trombidium geographicum J. C. FABRICIUS, Ent. syst. Tom. IT, p. 405, N:o 32. 
1805 ÅAtaxr geographicus id. Syst. Antliatorum p. 371. 
Corpus late ovatum, altum, obscure rubrum, maculis magnis nigris. Pedes fere ut in specie praecedenti; par 
primum pilis densioribus instructum. Fpimera parium duorum anteriorum introrsum retusa. Rostrum et palpi 
ut in H. globosa. TLongitudo 6—8 millim. (Tab. XIV. (fig. 2.) 
Kroppen är bredt oval, mindre hög än hos föregående art. Benens första par 
försedt med mycket tätare hår. De tvenne främre parens epimerer hafva de inre spet- 
sarne trubbiga, för öfrigt äro de bildade såsom hos H. globosa. Rostrum och palper så- 
som hos denna. Generationsspringans skifvor bilda tillsammans ett mer hjärtlikt fält än hos 
föregående art. Det dröjer länge, innan dessa skifvor växa tillsammans, och till en början 
trodde jag, att detta var utmärkande för arten, enär jag anträffat individ af 5 milli- 
meters längd, som haft dem tydligt skilda. På Gotland erhöll jag emellertid ett 
individ af 8 millim. längd, som hade skifvorna sammanväxta. Till färgen är den 
1) Oaktadt jag ofta haft denna art i mitt aqvarium, har det aldrig lyckats mig få se den lägga några 
ägg. I fångenskapen har den vanligen dött efter några dagars förlopp. 
2) Den 30 juli har jag dock anträffat en af ägg alldeles uppfylld hona. 
3) Den 26 april tog jag en Dytiscus marginalis med flere Hydrachnor i första puppstadiet. Dessa voro 
helt små och hade säkert ej länge varit fästade å densamma. Den 12 juni utkläcktes larverna i andra stadiet. 
