KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 8. 23 



tosum & papyraceum, Pertusaria Sommerfeltii, Rinodina turfacea, Biatora eiytliropihcea, 

 Biatorella microhcema (Törberget norr om Myssjön). 



På gamla träväggar, brädtak och gärdesgårdar träffas mer och mindre sällsynt: 

 Cyphelium tigiilare och tympanellum, Calicium nigrum, Buellia myriocarpa, Lecidea ela- 

 bens och xanthococca^ Biatorella moriformis, Bilimbia melcena^ Cladonia botrytes, Psora 

 ostreatai Lecanora siibfusca och varia, Rinodina exigua, Gyalolechia vitellina, Xanthoria 

 lychnea, Usnea barbata fi hirta. 



5. Medelpad, 



Mellan Hälsingland och Ångermanland beläget kustlandskap, omfattande Ljungans 

 och Indalselfvens floddalar (60 sv. qv.-mil) med höglandet framsträckt mot hafvet och 

 omgifvet af en skärgård. I vester, mot Jemtland höjer sig landet till 800 fot. I Ljun- 

 gans dalgång ligga höga skogsberg ss. Getberget i Torps socken, Randklöfven i Borg- 

 sjö socken och 1 mil söder om Sundsvall vid hafvet Norbyknöl med skoglös topp. 

 Utanför Sundsvall ligger Alnön, rik på kalksten, som dock sällan uppträder i dagen. 



Mest känd i licheniskt afseende är Ljungans dalgång, der Randklöfven undersöktes 

 af S. Almquist på genomresa till Jemtland 1868. Ar 1873 företog S. Almqust i 

 sällskap med sin broder E. Almquist en ny resa genom provinsen, då de påbörjade 

 forskningarne vid Randklöfven fortsattes och Getberget, Norbyknöl och Alnön äfvensom 

 en del af Indalselfvens dalgång nemligen trakten kring Lögde och Sulö bruk under- 

 söktes. Ljungans dalgång genomrestes af mig 1875, då Getberget besöktes, och 1881, 

 då några exkursioner gjordes kring Vissland och Ange. 



Ehuru ofullständigt undersökt, åtminstone hvad beträffar allmänna arter, har dock 

 landskapet en hel mängd sällsynta eller egendomliga arter att uppvisa. För de fynd, 

 som S. & E. Almquist gjort, har den förre redogjort i Vet. Akad. Förh. 1869 och 1874. 

 Enligt deras iakttagelser nedgå till Medelpad följande fjellarter: Lecidea arctica, ageloea, 

 och crassipes, Älectoria ochroleuca cc rigida och nigricans, Solorina crocea, Lecanora sub- 

 fusca var. hypnorum, Pertusaria bryontha, Buellia moriopsis, Micrnglena sphinctrinoides. 



Anmärkningsvärda af S. & E. Almquist funna arter äro för öfrigt : Parmelia per- 

 lata, Tlielopsis melathelia, Gyalecta diluta, Opegrapha vulgata och herpetica, Graphis scripta, 

 Arthonia incarnata och helvola, Segestria lectissima, Belonia russula, Biatora geophana, 

 Microglena Wallrothiana, Caloplaca subsimilis, Stereocaulon nanuni. Umbilicaria pustulata, 

 Lecanora reagens, Gyrophora jjolyrhiza- m. fl. 



Till den framställning af de allmännare arterna, som är lemnad af mig i Vet. Akad. 

 Förh. 1882 kan ett tillägg af följande sällsyntare eller i provinsen ej förut anmärkta 

 arter göras : 



Vid Vissland : Lecanora chlorophceoicles och subintricata, Lecidea macrocarpa a pla- 

 tycarpa, Buellia parasema y triphragmia, Catocarpon ignobile, applanatxim, Rhizocarpon 

 geminatum och yrande, Arthrospora acclinis, Arthonia patellulata; och 



Vid Ange: Biatora fusca [i atrofusca, plusiospora, granidosa och turgidula, Rhizo- 

 carpon geminatum, Pertusaria panyrga, och multipuncta, Lecanora varia * symmicta, 

 Aspicilia ■ gibbosa, Gyrophora cylindrica, Bacidia Beckliausii [i policena, Bilimbia trisepta. 



