KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 8. 27 



Stranden söder om Räfsö är låg och stenfri samt betäckt af hvarjehanda gräs 

 och saltsjöväxter och saknar följaktligen all lafvegetation. På en holme, kallad Hög- 

 losmen, äro anmärkta: Ramalina calicaris (i fastigiata * minuscula, Pannaria hypnorum, 

 Caloplaca murorum, Cladonia cornuta och carneola, Biatora fusca /? atrofusca och 

 jihcBOstigma m. m. 



7. Yesterbotten. 



o 



Ett smalt kustland ifrån Ångermanlands gräns längs Qvarken och bottniska viken 

 och nordligare utefter Torne elf och dess biflod Mounio. Det sträcker sig från hafv.et 

 till Lappland med en bredd af TVs — SVs mil och är genomskuret af de flesta norr- 

 ländska flodernas nedersta lopp. Södra delen är bergig med ett smalt lågland vid 

 kusten, hvilket dock mer och mer vidgar sig mot norr, så att en stor del af landska- 

 pet norr om Lule utgör ett fullkomligt lågland. Bergen bestå i allmänhet af granit. 

 I Neder Kalix skärgård, äfvensom i Råne socken samt på en och annnan ö utanför 

 Neder-Lule sockens kuststräcka, finnes kalksten. 



Vesterbotten, det största landskapet i Norrland, är i licheniskt afseende under- 

 sökt blott på vissa punkter vid kusten och i 3 floddalar Ume- Lule-, och Tornedalen, 

 på en sträcka af omkring 3, 11 och 7 mil uppåt landet. Enskilda observationer gjor- 

 des af mig på genomresa till Lappland 1864 och 1871 och de 3 floddalarne undersök- 

 tes 1881. Enstaka lokaluppgifter äro leranade af N. L. Andersson från trakten af 

 Skellefte. Lafvegetationen på kalksten är icke undersökt, men de få prof derpå, som 

 jag haft tillfälle se från Neder-Kalix skärgård, förete ej mycket af någon synnerlig 

 märkvärdighet. 



Det allmännaste af lafvegetationen på de besökta trakterna är anfördt i min i 

 öfversigt af Vet. Ak. Förhandl. för 1882 intagna reseberättelse. Det synes mig derför 

 vara tillräckligt att här tillägga några till en del sällsyntare arter, hvilka tillkommit, sedan 

 den hemförda lafskörden blifvit fullständigt granskad. AUdenstund lokaler för hvarje 

 särskild art äro'uppgifna i denna afhandlings speciella afdelning, må här endast an- 

 föras, i hvilken af de 3 elfdalarne de blifvit funna. De förut ej omnämda arterna äro 

 följande. 



För Umedalen : Aspicilia suaveolens^ Biatorella moriformis, Buellia leptoclme, Ca- 

 tocarpon badioatrum och applanatum^ Rhizocarpon geminatuvi, gr ande, distinctum * Oe- 

 deri, endamyleum och obscuratum, Ärthonia mediella, Arthothelium scandinavicum ster., 

 Lecanora albellula, Gyrophora spodochroa, Thermutis velutina, Lecidea elceochroma /? pilit- 

 laris-, fuscocinerea ster. Buellia parasema, Lecanactis abscondita, Arthopyrenia grisea, 

 fallax, Pyrenopsis subareolata; 



för Luledalen : Pannaria lepidiota, Lecanora sambuci, chloropha^oides, subintricata, 

 Rinodina confragosa, Caloplaca pyracea & ferrnginea, Aspicilia complanata, Bilimbia ru- 

 fiduln, obscurata, epixanthoides, melcena, Bacidia abbrevians, Biatorina atropurpurea^ glo- 

 bulosa & glomerella, Biatora fusca, pullata, atroviridis, Biatorella moriformis, Arthrospora 

 acclinis, Lecidea speirea * subconfluens & tenebrosa, Buellia vilis^ leptocline /? Gevrensis, 

 Catocarpon badioatrum & cyanescens, Rhizocarpon grande & f. eupetrcea, endamyleum, 



