KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 8. 29 



y plicata Jemtland: Mörsill, Kallsjön (S. Almqvist enl. Lich. Scand.) 

 S dasypoga Gestrikland: Gefle, Thorsåker. — Helsingland: Söderhamn, Hanebo. ^ — 

 Härjedalen: Kolsät, nedanför Sånfjellet, Ramberget vid Valmäsen. — Jemtland: Ny- 

 hem, Klöfsjö. — Medelpad: Vissland i Torps socken. — Ångermanland: Hernön, Sä- 

 brå, Nordingrå. — Vesterbotten: Öberget vid Ume, Råbäcken, Aberget, Kallasjöberget 

 och Edefors i Lule elfdal, Törefors i Neder Kalix, Isovara i Torne elfs dalgång. 



2. Bryopogon (Link) Mass. 



1. Br. bicolor (Ehrh.) — Th. Fr. Lich. Scand. p. 23. 



På mossiga klippor. Gestrikland: Gefle temligen allmänt enligt uppgift i »Gefle- 

 traktens växter» af Rob. Hartman. Säkerligen här liksom annorstädes endast steril. 

 I de öfriga provinserna af Norrland är den icke funnen. 



2. Br. jubatum (L.) — Th. Fr. Lich. Scand. p. 24. 

 ce prolixum (Ach.) Th. Fr. 



* chalybeiforme (L.) 



(i imi^lexum (Hoffm.) Th. Fr. 



Formerna a och /? äro allmänna på barrträd, ehuru sällan fruktbärande: Gestrik- 

 land: Gefle, Thorsåker. — Helsingland: Söderhamn, Hanebo, mellan Jerfsö och Färila 

 &c. — Herjedalen: Kolsät, Viken, Funnäsdalen. • — Jemtland: Bräcke, Nyhem &c. — 

 Medelpad: Vissland i Torps socken. — Ångermanland: Hernön, Säbrå, Nordingrå. — 

 Vesterbotten : Råbäcken, Edefors i Lule elfdal, Törefors i Neder Kalix. 



* chalybeiforme på sten: Gestrikland: Gefle, Thorsåker. — Helsingland: Söde?'hamn. 



— Herjedalen: Kolsät, Funnäsdalen, Tenndalen (Lillpersvallen, Hamrafjellet, Malmagen). 



— Ångermanland: Säbrå, Nordingrå. — Vesterbotten: Holmsund, Laxhällen och Små- 

 holmarne nedanför Ume, Louppio i Torne elfdal. 



barrskogens yttersta gräns mot fjellen är föga utvecklad. Denna min åsigt delas ock af Th. Feies 

 Lich. Seand. p. 11). Åtskilliga andra anmärkningar af i\I. Leighton i ofvan nämnda skrift kan jag 

 ingalunda godkänna och vill derför i det följande på lämpliga ställen besvara dem. Här må blott i 

 förbigående nämnas, att den kollektion af lafvar frän Lule lappmark, som af mig utdelades 1872, egent- 

 ligen blott var bestämd för de Lichenologer, som tecknat aktier till betäckande af resekostnaden för 

 min son, hvilken såsom min medhjelpare deltog i resan. Några öfverblifna exemplar af samlingen 

 korarao emellertid till England och ett deraf i M. Leightons händer. Dennes okunnighet om samlingens 

 ändamål föranledde sannolikt ofvan nämnda skrift. Han är dock osäker, huruvida samlingen bör anses 

 för (offentligt) Exsiccat eller icke, alldenstund de gifna arterna, »though with printed labels, they are 

 not numbered». Numrering kunde ej ske, emedan det visade sig omöjligt att gifva precist samma arter 

 i alla exemplar af samlingen, utan måste en art, då förrådet deraf var slut, ersättas af en annan. Detta 

 gör ock, att Leightons numrering blir utan gagn för andra än dem, som fått alldeles samma arter. Enär 

 Leightons omdöme om samlingen i sin helhet är för mig mycket fördelaktigt och välvilligt, anser jag 

 vidare yttrande derora vara öfverflödigt. Lika öfverfiödiga kunna väl mina anmärkningar mot Leightons 

 åsigt om särskilda arter anses vara, helst som de sakkunnige hvarken behöfva Leightons eller mina 

 upplysningar, dock torde jag vara fullt berättigad att yttra min tanke om arter, som jag sjelf utlemnat. 

 Rätta stället att bemöta L:s anmärkningar hade väl varit i min till Vetenskaps Akademien är 1875 in- 

 lemnade uppsats: »Tillägg till Lule lappmarks lafflora»; men dä var Leightons skrift mig fullkomligt 

 obekant och sedan har jag ej publicerat någon lichenologisk uppsats. Dä i det följande Leighton an- 

 föres, åsyftas endast ofvan nämnda skrift. Det är thyvärr det enda af hans arbeten, som jag eger till 

 mitt förfogande. 



