KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 8. 89 



denna skilnad är enligt Th. FjiiES (Lich. Scand. p. 460) icke fullt bestämd. — I Fin- 

 land är den funnen på berget Nuorunen in par. Kuusamo (Wainio Adjum. II p. 44). 



29. B. fuscescens (Smrflt). — Th. Fr. Lich. Scand. p. 461. 



På träd och buskar af mångahanda slag, teraligen allmän i björk- och öfre skogs- 

 regionen, hvarjemte den träffas här och der i de lägre skogstrakterna. Herjedalen: 

 Sånfjellet på björk, Viken på ljung, Ramberget vid Valmåsen på pil, Funnäsdalen pä pil^ 

 björk och gran, Skarffjellet och vid Vallarne på björk, Svansjöfjellet på en, stora Midtå- 

 kläppen på lignum. — Jeratland: Gimdalen i Nyhem på al, Hofverberget i Bergs socken 

 och Lillviken i Brunflo på en, Klöfsjöfjellen på björk. — • Medelpad: Randklöfven i 

 Borgsjö och vid Lögde (Almqvist). — iVngermanland: Gådeåberget i Säbrå på lignum, 

 Körning i Nordingrå, Marieberg vid Angermanelfven på en. — Vesterbotten : Lule elfdal 

 vid Kallasjöberget på al och Edefors på björk, Vournovara vid Haparanda på tall, 

 Louppio i Torne elfdal och Isovara i Öfver Torne på björk. — f. boligera Norm. är 

 funnen i Jemtland: Areskutan (Almqvist), Herjedalen: Svansjöfjellet på lignum och 

 Ångermanland: Nordingrå vid Norrfällsviken på gran. 



Leighton (Hellboms Lich. p. 9) påstår denna art vara identisk med L. fusce- 

 scens Nyl. Par. 133. Det är dock allmänt bekant, att Nyl. Par. 133 är B. Nylanderi 

 Anzi Cat. p. 75 och icke fuscescens Smrflt. Den frän Lule lappmark utdelade är den 

 äkta Sommerfeltska arten, likaså Rabenh. 833. Rabenh. 853 är deremot = Nyl. Par. 

 133 = B. Nylanderi Anz. Båda dessa nummer äro af mig insamlade och till Rabh. 

 lemnade, dock bör anmärkas, att 833 icke är från Örebro utan ifrån Herjedalen. 



30. B. Nylanderi Anzi. — Th. Fii. Lich. Scand. p. 462. 



På björk och gran, men oftast steril och derför lätt förbisedd. Gestrikland; 

 Oefle. — Helsingiand: Hanebo. — Herjedalen: Tenndalen vid Lillpersvallen. — Jemt- 

 land: Gimdalen i Nyhem. — Medelpad: här och der steril (Almqvist). — Ångerman- 

 land: Hernön, Säbrå. — Temligen allmän i södra och mellersta Sverige, blifver den mer 

 och mer sällsynt i Norrland, der den knappt funnits annat än steril. B. fu- 

 scescens är deremot ymnig i norden, men sparsam i södern (f. holigera). Enligt Wainio 

 Adjum. II p. 44 öfvergår B. Nylanderi i B. fuscescens; den förra skulle således blott 

 vara en sydlig form af den senare, öfvergångar har jag ej kunnat finna, ehuru jag 

 haft tillfälle att se massor af båda, dock aldrig tillsammans på samma trakt. 



31. B. porphyvosjjoda Anzi. — Th. Fr. Lich. Scand. p. 463. 



På björk. Herjedalen: Tenndalen vid Lillpers- och Nyvallen, Midtådalen vid 

 Karlsvallen och på stora Midtåkläppen (1867). — Jemtland: Snasahögen (Almqvist). 



32. B. hypopta (Ach.). — Th. Fr. Lich. Scand. 



På naket trä. Ångermanland: Hernösand (Almqvist enligt Lich. Scand.). 



33. B. Tornensis (Nyl.). — Th. Fr. Lich. Scand. p. 464. 



På gran och björk, sällsyntare på mossa och sten, allmännast i subalpina regio- 

 nen, men förekommer äfven här och der i de lägre skogstrakterna. — Gestrikland: 

 Thorsåker nedanför Söderåsen. — Helsingiand: betesstället Lasse krog mellan Färila 

 och Kårböle. — Heijedalen; Funnäsdalsberget (Almqvist); Tenndalen vid Lillpersvallen 



1 2 



K. St. Vet. Akad. Handl. Bd. 20. N:o 8. '- ^ 



