KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 8. 117 



AiiiEäi-kning. För att ej förbigå något, som blifvit uppgifvet för Norrland, såvida det 

 ej kan bevisas vara alldeles oriktigt, har jag anfört denna art, ehuru jag ej anser den 

 fullt säker, enär jag ej sett exemplar från Gefle. Hvad jag sjelf 1875 derifrån hem- 

 förde och i början ansåg tillhöra denna art höll vid närmare undersökning icke profvet. 

 Men då den icke är upptagen i Flora Gevaliensis (1848) och således ej kan hänföras 

 till osäkra arter från äldre tider, har framl. J. A. Haetman säkerligen tagit den och 

 sannolikt meddelat den åt Chr. Stenhammah, för hvars exsiccater han var en god skaf- 

 fare och dervid äfven meddelade hvad annat märkligt han funnit. Exemplaren 

 i Stenhamjiars Exsicc. (fasc. VIII 228) äro dock från Östergötland och i Stenhammars 

 herbarium fanns den, såvidt jag nu kan erinra mig, icke från Gefle. 



10. C. byssaceum Fr. Lich. Eur. p. 399, Th. Fr. Lich. Aret. p. 249; Nyl. Lich. 

 Scand. p. 43; Körb. Par. p. 289. 



På al. Gestrikland: Gefle (J. A. Hartman), Thorsåker. — Helsingland: Lasse 

 kros mellan Färila och Kårböle. — Heriedalen: nedanför Ulfberget vid Viken. — Jemt- 

 land: Gimdalen i Nyhem. — Medelpad: Ange. — Ångermanland: Körning i Nordingrå. 

 — Vesterbotten: Edefors vid Lule elf. 



Anmärkning. B. Stein (Krjqjt. Flora von Schlesien II Band. Flechten p. 298) 

 har för denna art, tydligen i tanke att derigenom återställa den äldsta benämningen, 

 upptagit namnet (Stenocybe) pullatula (AcH. 1816). En sådan uppfattning, ehuruväl 

 den ligger nära till hands, är emellertid oriktig och blir till och med omöjlig, sä framt 

 man ej ignorerar El. Fries bestämda reservation i Lich. Eur. p. 399, der han beträf- 

 fande C. byssaceum och den i Acharii afhandl. i Vet. Ak. Handl. 1816 p. 121 anförda 

 C. pullatulum yttrar sig på följande sätt: »Est» (Gal. byssaceum) »species, quam jam 

 1811 nomine proposito distinxi, Acharitjs dein 1816 cum 0. pullatulo nostro in mscr- 

 (^Coniocybe nigricante) conjungebat ejusque nomen huc transtulit, quare non possumus 

 non nomen nostrum servatum postulare». Häraf framgår tydligen, att El. Fries till 

 Acharius lämnat 2 af sig bestämda och namngifna arter nemligen C. byssaceum och pulla- 

 tulum, hvilka båda af Acharius förenades till eu art under benäujningen C. pullatulum. 

 Då Ach. senare (1817) skilde dem åt, skedde en förvexling, i det att C. byssaceum Fr. 

 fick qvarstå under benämningen pullatulum och C. pullatulum Fr. erhöll ett nytt namn 

 nemligen C. pusiolum (Gal. 1817 p. 231), hvilken art sedan af Fries kallades Conio- 

 cybe nigricans. Då på den tiden intet auctorsnamn bifogades artnamnet ■ — såsom be- 

 kant är, brukas ej detta ens i Lich. Eur. — är det naturligt, att den, som ej närmare 

 känner till förhållandet, kommer att anse författaren till en afhandling som auctor äfven 

 till alla i afhandlinoen intagna artnamn. Så skrifva soralio-a förf. t. ex. Stizenberger 

 (Lich. Helv. p. 19 & 21) Gal. disseminatum. Gal. melanophaäum (Ach. in Vet. Ak. 

 Handl.), då det rätteligen borde heta Fr. apud Ach. in Vet. Ak. Handl., hvilket ock 

 Krempelhuber (Geschichte der Lichenol. II Band. p. 587) alldeles riktigt iakttagit. — 

 El. Fries' reservation i Lich. Eur. 1. c. har synbarligen undfallit B. Stein. 



Några författare hafva väl anfört G. pullatulum såsom synonym till C. byssaceum 

 t. ex. El. Fries sjelf Lich. Eur. 1. c, men med tillägget »e;a; errore!»; i Summ. Veg. 

 Scand. p. 119 säges om G. byssaceum: "falso C. pullatulum". Th. Fr. Lich. Aret. p. 249 

 anför såsom synonym C. pullulatum (tydligen skrif- eller tryckfel), hvilket fel upp- 



