20 N. WILLE, BIDRAG TIL ALGERNES PHYSIOLOGISKE ANATOMI. 



Sammenligning mellem de to Tvaersnit (Tab. I, Fig. 7 og 9) vil ined Lcthed overbevise 

 enhvei" om, i hvilken höi Grad Chorda maa have stigende Holdfasthed mod Basis. 



II. Individet eller Organet bliyer tykkere mod Basis. 



Da et af de Momenter, som betinge en sta;rkere Modstand mod Afslidning, er, at 

 TvajrvaBggenes Tvasrsnit tiltager i Fladeindhold, ligger det na^r at antage, at Algerne ogsaa 

 söge at opnaa dette derved, at Cellerne og altsaa ogsaa disses Vsegge blive flere, jo nasrmere 

 man kommer Basis, med andre Ord at Bygningen bliver kegleformig. 



Vi ville her finde et Forhold, som paaminder om böiningsfaste Konstruktioner, livor 

 ogsaa det mekaniske System aftager i Modstandsdygtighed i akropetal Retning (Schwen- 

 UENER, Mekan. Princip, p. 96), da den Kraft, som indvirker, vil tiltage efter en vis sti- 

 gende Proportion, jo mere man najrmer sig Basis. Jeg har vist, at den dragende Kraft, 

 som Bölgerne udöve paa en böielig Alge, ogsaa vil tiltage mod Basis og det ligger da 

 na3r, at disse for at va3re dragningsfaste benytte samme Middel som de böiningsfaste Kon- 

 struktioner, nendig at Tvairsnittet tiltager i Störrelse; men da den dragende Kraft, ved Böl- 

 gernes Indvirkning paa Algerne ikke vil stige efter samme Forhold fra Spidsen mod Basis 

 som hos de böiningsfaste Konstruktioner, kan man ikke vente sig, at et Lajngdesnit af 

 disse skulde vise fuldstasndigt samme Omrids som hos en böiningsfast Konstruktion. 



En Maengde Exempler kunde najvnes, jeg skal indskreenke mig til kun at henvise til 

 Ceramiuni-ÅYtev og de ikke krybende Polysiphonia-kxier. 



III. Forstaei-kningsrhiziner. 



Med Navnet »ForstaBrkningsrhiziner» betegner jeg endel Dannelser, som udvikle sig 

 fra den nedre Del iif Planten, og som oftest straekke sig til Underlaget, i hvilket de befgeste 

 sig. De optra^de hos en Masngde Alger og have utallige Gange vajret afbildede og be- 

 skrevne. De kunne va3re encellede eller flercellede og bestaa af en eller flere Cellerader; 

 de kunne enten gaa udenfor Moderplantens Membran, eller de kunne efter hele sin Lasngde 

 gaa indenfor denne, men begge disse to Former ere forövrigt ikke saa skarpt afgraendsede 

 fra hverandre, da man iinder begge og Mellemformer inden samme Slajgt. 



At disse Forsta^rkningsrhiziner virkeligt ere mekaniske Apparater beregnede paa at 

 forstajrke den nedre Del af Stammen og hindre den fra at slides över er i sig selv saa 

 indlysende, at det ikke er nödvendigt at foretage Experimenter for at bevise dette, idet- 

 mindste ikke, hvor Forholdene ere saa enkle og klare som hos Cladophora {Spongomorpha) 

 ojjhiophila Magn. et Wille (Tab. II, Fig. 14 — 16). Thi det er jo i sig selv indlysende, 

 at naar den nederste Celles Va3g har en vis Tva?rsnitsstörrelse og Planten som Fölge deraf 

 modstaar Bölgerne till en vis Grad, da vil den kunne modstaa Bölgernes Drag endnu mere, 

 naar denne förste Tvasrsnitsstörrelse bliver uforandret og den dertil faar en ny Celle, hvis 

 Va?g i og for sig selv ogsaa besidder en vis Grad af Modstandsdygtighed og Planten forövrigt 

 er uforandret. For hver ny Forstajrkningsrhizin vil Planten blive saa meget modstandsdyg- 

 tigere som Modstandsdygtigheden af den nye Forstajrkningsrhizin, forudsat at denne er an- 

 bragt saaledes, at den dragende Kraft vil indvirke ligeligt paa denne som paa de tidligere, 

 men at saa vil ske idetmindste i Hovedsagen, ser man let, thi Forstserkningsrhizinerne 



