34 



og meclens de övrige Grene bsere mange Smaagi-ene, hvis Störrelse jevnt aftager mod 

 Spidsen, have disse kun meget faa Smaagrene af en yderst ubetydelig Störrelse, som strax 

 gjöre dem let kjendelige, selv om man ikke saa, at de vare spiralvredne og havde sin 

 eiendommelige Samling af Grene i Spidsen. Om man undersöger dem i fi'isk Tilstand, 

 vil man finde, at de naesten altid ere vredne i Spiral ofte saa stajrkt, at de ligge 5 — 6 

 Gange ta^t indtil hverandre; have de faaet fat paa en anden Alge, er det om denne, de 

 ere snoede, men de ere ogsaa snoede i Spiral, selv om de ere ganske frie. Hvorpaa 

 denne Spiralsnoning beror, har jeg ikke nsermere undersögt., men da et Tvtersnit gjennem 

 en saadan Spiral (Tab. II, Fig. 22) viser, at de store Celler, som omgive den centrale, 

 ledende Cylinder ere större paa den ene, end paa den anden Side, er det givet, at om 

 Forholdet er saa paa en tengere Strajkning, vil man kunne faa en taet Spiralvridning. 

 Ved stferk Dragning kan man faa Spiralen dragen ud til en ret Linie, men der behöves 

 endnu en betydelig Kraft for at slide den över. Denne Spiral kan her antages virke som 

 en Spiralfjeder for at modificere Draget, saaledes at pludselige Ryk, hvorved den långt 

 lettere kunde lilive slidt över, kan undgaaes. Som en Eiendommelighed i disse Rankers 

 indre Bygning kan ntevnes, at de ydre Celler, som i Stammen ere de mekaniske, her ere 

 temmelig tynde og svage, derimod synes Planten at have lagt an paa at gjöre den indre 

 Cylinder, hvor man har Ledningsvtevet, som i Rankerne er lidet udviklet, forholdsvis noget 

 mere tykva3gget og dette reprsesenterer altsaa her det mekaniske System. Fordelen heraf 

 er indlysende; som för er naevnt, er det heldigt at samle de mekaniske Elementer centralt, 

 om de skulle modstaa Dragning, og for det andet have de långt lettere for at ruUe sig i 

 Spiral, naar de mekaniske Elementer kun danne en Strajng i Midten, end om de ere noget mere 

 Qernede fra den neutrale Axe og derigjennem foraarsage en vis Grad af Böiningsfasthed. 



I Spidsen af Rankerne finder man en liden Samling af korte og tykke Grene (Tab. 

 II, Fig. 20), hvorvidt denne Grensamling voxer ud til et nyt Individ, maa jeg lade staa 

 derhen, om det er saa, kunde man anse dem for en Slags »Udlöbere». Sikkert er det 

 iallefald, at Cystoclo7iium purpurascens (Huds.) Kutz. ved Hjaslp af disse Grensamlingers 

 Modhager kan hasnge fast mellem mindre Alger f. Ex. Ceramium-ArteY, uden at Rankerne 

 have snoet sig om dem. 



Af saadanne rankebferende Alger ere afbildede: Hypnea episcopalis (Kutzing, Tab. 

 Phyc. B. XVIII, T. 30 & Harvey, Phyc. Austral. B. I, T. 23) og Sarcomenia delesserioides 

 (i cirrhosa (Harvey, Phyc. Austral. B. III, T. 121). 



Vn. De vegetative Dele ere sammeiiviklede til et Filtvaev. 



Hos nogle Alger f. Ex. Ectocarpus tomentosus (Huds.) Lyngb., Codium-Arter o. fl. 

 finder man, at de vegetative Grene have voxet ud i en saadan Msengde og saa ind imellem 

 hverandre, at hele Planten ligesom danner et Filtva-v. Hos Ectocarpus tomentosus be- 

 skriver Kjellman (Ectocarp. p. 65) dette saaledes: »de fina bältrådarne äro hos denna art 

 mycket fast sammansnodda till ytterst täta tågor eller flätor, hvilka äro 1 — 6", vanligen 

 V/^ — 2", långa, till färgen ljusare eller mörkare bruna med dragning åt gult, rostbrunt 

 eller grönt. Deras form vexlar. An äro de cylindriska, jemntjocka, enkla eller greniga, 

 med strödda liingre eller kortare grenar, än klubblika, småningom tilltagande i tjocklek 



