KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BANB. 21. N:o 12. 43 



(KuTZiNG, Tab. Phyc. B. XVII, T. 94), Leveillea Schiinperi og L. gracilis (Kutzing, Tab. 

 Phyc. B. XV, T. 7 i, ii) samt Porphyra- og Diploderma-Avter, visse Hypoglossum- 

 Arter m. fl. 



2. Polysiphonia-Ty\)(i\\. (Tab. VII, Fig. 2). 



Her ere Cellerne strakte parallelt med Organets La3ngdeaxe og tjene saaledes til 

 Ledning i denne Retning. Som Exempel herpaa tror jeg at kunne anföre visse Arter af 

 den saakaldte Phlehothamnion samt de fleste Polysip/honia-AYtei: 



Jeg har tidligere opfört nogle af disse Dannelser hos Phlehothamnion som mekaniske 

 Apparater under Forstojrkningsrhizinerne, men jeg tror, at man vilde gaa for vidt ved at 

 regne dem alle did. Om man ser paa Afbildningerne hos Kutzing (Tab. Phyc. B. XI, XII) 

 af Phlehothamnion Hookeri (B. XI, T. 94 i), P. Baileyi (B. XI, T. 95 i) P. implicatum 

 (B. XI, T. 96 i), P. purpuriferum (B. XII, T. 7 n), P. hyssoides (B. XII. T. 8 ii), P. spo?2- 

 giosuin (B. XII, T. 13 ii) og P. pachycaulon (B. XII, T. 14 i), hvor disse Rhiziner, som 

 man skulde kunne kalde »Assimilationsrhiziner», ikke synes at have saarligt tykke Mem- 

 braner, men et sta^rkere endokromfarvet Indhold end de andre Celler og omgive Central- 

 celleraden saa tset, at de danne et sluttet Barklag, ligger det nxv at antage, at de spille en 

 RoUe ved Assimilationen, thi Celler, som kun have en mekanisk Funktion ere gjerne 

 mere tykva^ggede og fattigere paa endokromholdigt Indhold. Naturligtvis er der intet, 

 som hindrer, at de samtidigt ogsaa kunne have en vis mekanisk Funktion, men Hoved- 

 funktionen er vistnok i saadanne Tilfa?lder Assimilationen og vi have saaledes her ätter 

 et Exempel paa, hvorledes morphologiskt lige Organer kunne lempe sig til at udföi*e helt 

 skilte physiologiske Funktioner. 



Hos Polysiphonia dannes Assimilationssystemet af Siphonerne, som ved Porer staa 

 i Förbindelse med hverandre, saavel i La^ngderetningen som med den centrale Cellerad 

 (Wright, Polypsiphonia, Pl. VI, Fig. 1, 4 — 8). Agardh (Florid. Morphol. p. 59) siger 

 herom »Hos många arter synes syphonerne i ett öfre led stå midt öfver det undra ledets; 

 den sålunda likasom fortlöpande siphonraden synes bilda en spiral-linea, som hos vissa arter 

 är mera hopdragen och derför mera i ögonfallande {Pol. atroruhens Harv. Phyc. Brit. tab. 

 172). Siphonerne i det ena ledet synas sålunda stå i ett bestämdt förhållande till det 

 andra ledets». Ved Hja3lp af Porerne mellem de ydre Siphoner indbyrdes i Ltengderet- 

 ningen og mellem disse og Centralcellen fremkommer der saaledes ogsaa en Förbindelse 

 mellem Siphonerne i Tvasrretningen, i det Centralcellen benyttes som Gjennemgangsled. 



Dette gjajlder dog vistnok ikke alle Polysiphonia-Kviev; thi hvor Bygningen er som 

 f. Ex. hos Polysiphonia fruticulosa (Hauch, Algenflora, p. 242) fremkommer Förbindelsen 

 mellem Cellerne aabenbart paa en noget anden Maade. 



3. Lithodenna-Ty\:>en. (Tab. VII, Fig. 3). 



Jeg har troet at burde saminenföre til en egen Typus endel Alger, som have 

 et fladt udbredt Basallag, hvorfra der voxer op tset ved Siden af hverandre stillede Celle- 

 rader, saaledes at det Hele faar Udseende af et kompakt Cellev^ev. Hos Lithoderma fa- 

 tiscens og L. lignicola (Kjellman, Ishafvets algflora, T. 26. Fig. 6, 10) viser det sig let, 

 hvordan Bygningen er; undertiden ere Cellerne naesten isodiametriske, men i Regelen ere 

 de noget strakte i lodret Retning som Pallisadeparenchymceller, noget som i cndnu höiere 

 Grad fremtrasder hos Cruoria pellita (Cohn, Algen v. Helgoland, T. V, Fig. 9), visse 



