44 N. VVILLE, BIDRAG TIL ALGERNES PHYSIOLOGISKE ANATOMI. 



Peyssonelia-kvtcY, som Peyssonelia squamaria (Kutzing, Phyc. gener. T. 77 i et Tab. Phyc. 

 B. 19, T. 87 i) P. iinbricata (Kutzing, Tab. Phyc. B. 19, T. 90 i) samt Ralf sia deusta 

 og R. major (Kutzing, Tab. Phyc. B. 9, T. 77 iii, iv). Man vil finde, at det fortrins- 

 vis er de yderste Celler, som ere endokromholdige, men i Regelen findes noget farvet Ind- 

 hold ogsaa laengere inde. 



Hos Peyssonelia iimbilicata (Kutzing, Tab. Phyc. B. 19, T. 89 ii) finder man, at 

 de rigt endokromholdige Celler danne et Lag udvendigt, men indenfor disse komme tem- 

 meligt store Celler, som ere atbildede uden Indhold, disse sidste Celler kunne maaske ta3n- 

 kes at spille samme RoUe som de lignende hos P. neocaledonica (Kutzing, Tab. Phyc. B. 

 19, T. 90 ii), hvor de aabenbart ere Oplagssteder for Reserven ajring, da Kutzing har af- 

 bildet dem fuldproppede med Stivelse; P. ?i»?6z7zcato kan maaske vaere af biidet paa en Tid, da 

 al Reservenajring var forbrugt og för endnu nogen ny havde dannet sig. 



Hos de her nasvnte Former vil Ledningen lettest kunne finde Sted i Traadenes 

 La^ngderetning, men ineget vanskeligere i TvEerretningen, da Traadene jo have voxet op 

 frit og saaledes skilles ad ved dobbelte Cellevajgge, mellem hvilke der vel ogsaa her og 

 der förekommer smaa med Slim fjddte Mellemrum. Derimod skulde man kunne formode, 

 at selve Basallaget i visse Tilfajlder kunde formidle Ledningen mellem de skilte vertikale 

 Traade, da dette Lags Celler ofte har sin Lasngdeaxe i en Retning, som staar lodret paa 

 de förstes. Som Exempel herpaa kan na3vnes Ifcemescharia polygyna (Kjellman, Ishaf- 

 vets algflora, T. 11). At der gives Tilfaälder, hvori en Ledning gjennem Basallaget finder 

 Sted, kan neppe betvivles; jeg skal i saa Henseende henvise til Myrionemd-kxievxiQ (Kut- 

 zing, Tab. Phyc. B. VII, T. 93, 94). Bygningen er her den samme som hos de för na3vnte, 

 kun staa de vertikale Traade saa skilte, at en direkte Kommunikation imellem dem maa 

 anses at vtere umuelig. Paa korte vertikale Grene dannes de temmeligt store Sporangier, 

 som have en Stilk ofte kun bestaaende af 1 — 2 vegetative Celler; at disse selv skulde 

 assimilere al den Na3ring, som behöves for at uddanne Sporangiet er neppe antageligt, 

 heller ikke at Sporangiet skulde gjöre det selv; thi i begge Tilfajlder skulde der hos disse 

 Celler va^re en Assimilationsenergi, som i en abnorm Grad skulde overstige aUe de övrige 

 Cellers. Alle Vanskeligheder bortfalde imidlertid, om man antager, at der tilföres Sporan- 

 gierne Nseringsemner fra de omkringstaaende vegetative Traade, men isaafald kan denne 

 kun tilföres gjennem Basallaget. 



II. De i Assiiuil.itioiissysteniet cl.iniiede Produkter gaa direkte över i 



Ledningssystemet. 



För jeg gaar ind paa denne og fölgende Afdeling, hvor der tillige findes et Tilled- 

 niugssystem, vil det vajre nödvendigt at opdrage Gramdserne mellem dem, forsaavidt saa- 

 dant läder sig gjöre. Det har imidlertid sine store Vanskeligheder, da de i mange Til- 

 faelder gaa över i hverandre, og man kan vasre i Tvivl, om de forskjeUige Typer böre til- 

 höre det ene eller det andet System. 



Hvad först og fremst Bena;vnelsen »Ledningssystem» angaar, da menes dermed kun, 

 at det ikke er de assimilerende Celler selv, som tjene til at formidle Ledningen af de 

 dannede Stoffe, men at Ledningen hovedsageligt övertages af andre Celler, som maaske 



