KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 12. 47 



En Bygning i det Hele overensstemmende hermed, om end Epidermiscellerne ere 

 ntesten isodiametriske, finder man ogsaa hos Chondria tenuissima (Bornet et Thuret, 

 Etudes algol. Pl. 43). 



Neesten overensstemmende ere ogsaa: Trichothamnion coccineum (Kutzing, Phyc. 

 gener. T. 50 i), Dasya elegans (Kutzing, Phyc. gener. T. 51, ii, Fig. 2, 3), Chondria 

 dasyphylla (Kutzing, Phyc. gener. T. 55 ii, Fig. 4, 5), CarjJocaulon mediterraneum (Kut- 

 zing, Phyc. gener. T. 57 ii, Fig. 6, 7), Spha^rococcus Bangii (Kutzing, Phyc. gener. 

 T. 59 II, Fig. 2, 3), S. erectiis (Kutzing, Phyc. gener. T. 60 i, Fig. 2, 3), Eyiiphlwa com- 

 planata (Kutzing, Phyc. gener. T. 52 i, Fig. 4, 5 & Tab. Phyc. B. XV, T. 11 i) og föl- 

 gende af Kutzing (Tab. Phycol. B. XV) afbildede Rhytiphloia-kxier: R. truncata (B. XV, 

 T. 11 ii), R. rigidula (B. XV, T. 13 i), R. tinctoria (B. XV, T. 13 ii), R. capensis (B. 

 XV, T. 14 ii), R. firma (B. XV, T. 15), R. doiophylla (B. XV, T. 16) og R. australis 

 (B. XV, T. 17 i) samt Chnoospora atlantica (Kutzing, Tab. Phyc. B. IX, T. 86 i). Hos 

 alle disse finder man et ydre Assimilationssystem bestaaende af et eller flere Lag af stajrkt 

 endokromholdige Celler, som ere smaa, najsten isodiametriske og mere eller mindre skarpt 

 afgra3ndsede fra et indre endokromfattigt Ledningsvajv af langstrakte Celler, som kunne 

 vasre mere eller mindre tykvteggede, eftersom de have en mekanisk Funktion eller ikke. 



Hos Spermatoclinus adriaticus (Kutzing, Phj^c. gener. T. 26 ii, Fig. 2, 3) og Lophura 

 gracilis (Kutzing. Phyc. gener. T. 53 iv, fig. 5, 6) forholder Assimilationssystemet sig paa 

 samme Maade som hos de forud najvnte, men de danne dog en Slags Övergång til naaste 

 Afdeling med fuldkomment udviklet Ledningssystem, da de inderste Celler ere meget mei-e 

 langstrakte, end vi ellers finde i denne Gruppe, om end ikke Kutzings Aftildninger ere 

 tilstraskkeligt detailerede, til at man kan afgjöre, om der findes specielle ledende Celler, 

 hvilke dog neppe er troligt, iallefald ikke for Lophuras Vedkommende, da dennes omtalte 

 Celler synes at va3re temmelig stajrkt fortykkede og saaledes ogsaa kunne antages at spille 

 en mekatiisk Funktion. 



5. Dictyota-ly])%n. (Tab. VII, Fig. 5). 



De Former, som jeg har henfört til denne Type, afvige kun lidet fra foregaaende, 

 og da de Afvigelser, som forekomme, ere betingede af, at Thallus er fladtrykt, vil man 

 let kunne indse, at der kan findes Former, hvor det er yderst vanskeligt at afgjöre, om 

 de böre henföres til denne eller foregaaende, ligesom man ogsaa, om Thallus paa et Sted 

 er trindt paa et andet fladt, vil kunne have Anledning til at finde begge Typer hos 

 samme Art. 



Som typisk kunne vi naevne Didyota dichotoma (Thuret et Bornet, Etudes algol. 

 Pl. 27, 28). Man har her i Midten et Lag af meget store og langstrakte Celler, som ikke 

 ere endokromholdige, paa liver Side af dette Lag er der et Lag af smaa, noget langstrakte, 

 staärkt endokromholdige Celler, som danne Assimilationssystemet. Hos to Dictyota- Arter 

 nemlig D. noivosa (Kutzing, Tab. Phyc. B. IX, T. 31 i) og D. dentata (Kutzing, Tab. 

 Phyc. B. IX, T. 35 i) har Kutzing paa Tvsersnittet afbildet Porer mellem de storcellede 

 Marvceller, Nägeli (Neue Algensyst. p. 186, T. V, Fig. 18) afbilder dem hos Dictyota 

 dichotoma, sandsynligvis findes de vel ogsaa hos de andre Arter, hvor Celleva3ggene ere 

 noget tykke. Da Marvlaget har meget länge Celler f. E. hos Dictyota spiralis (Kutzing, 



