KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 12, 55 



sich erst später schliessen; dann -wird dei- Rindenmantel ein allseitiger. Ich habe die se- 

 cundäre Rinde in einer Starke voii 20 Zellagen und dariiber gefunden. Nach der Basis 

 des Stiels z.u nimuit ihre Mächtigkeit allnuihlig ■\vieder ab, und fehlt sie ganz dem nur 

 aus Hyplien bestehenden Rhiozome». 



13. CAorcZana-Ty pen. (Tab. VIII, Fig. 13). 



Hos den foregaaende Type saa vi, at den sekundtere Bark kunde vaere assimilations- 

 dygtig og vfere udviklet i radiale Rader bestaaende af indtil 20 Celler. Hos Chordaria 

 fiagelliformis Mull. moder os et noget lignende Forhold (Tab. III, Fig. 27; Kutzing, 

 Tak Phyc. VIII, T. 11 i & Kutzing, Phyc. gen. T. 27 iii). Man finder her hele Over- 

 fladen beda?kket af radialt udstraalende Cellerajkker, som man na^rmest kunde kalde Haar. 

 Cellerne ere strakte noget i radial Retning og ere starkt endokromholdige ; de danne saaledes 

 Assimilationssystemet. Mellem Haarene indbyrdes er ingen Förbindelse, men ved Basis 

 af dem i selve Plantens fäste Vas v iinder man Celler, som kunne ansees for »Samleceller», 

 da de ere stillade saa, at de kunne optage de oplöste Stoffe fra to eller flere af Assimila- 

 tionshaarene. Under disse Samleceller kommer saa et Lag af noget större Celler och fra 

 disse trajnge tynde Hypher ind igjennem Plantens Vtev (Kutzing, Tab. Phyc. B. VIII, T. 

 II i), hvorigjennem der kan fremkomme et Kommunikationssystem mellem det ydre Assi- 

 milationssystem og det indre Ledningssystem. 



Det vil let falde i Öinene, at Assimilationshaarene paa Saat og Vis tilsvare Pallisad- 

 parenchymet hos Phanerogamernes Blade, vistnok ere Cellerne ikke saa meget li^ngere end 

 brede, men dette afhja'lpes ved de mange över hverandre fölgende Celler, og da Haarene ere 

 isolerede, er iallefald Ledning i andre Retninger end i den radiale fuldsta^ndigt udelukket. 



14. Furcellaria-i: y\^cn. (Tab. VIII, Fig. 14). 



Her have vi ätter en Paralleltype til en under det uudviklede Ledningssystem om- 

 talte, nemlig til Odonthalia-Typen. Hos FurceUaria-Ty]:)en iinder man nemlig et mere eller 

 mindre skarpt udpra^get Pallisadparenchym, som tjenstgjör dels som Assimilationssystem 

 og dels som Opbevaringsstcd for opsparet Reservenfering. Hvad Ledningssystemet angaar, 

 da bestaar det her som hos de fleste Florideer af temmeligt langstrakte, kun sjeldent forgre- 

 nede Hypher, som findes i det indre af Thallus. Hvad Assimilationssystemet angaar, da 

 finder man, at det bliver smaacelligere og endokromholdigere jo mere man nasrmer sig 

 Overfladen. Ogsaa her have vi, hvad Assimilationssystemets Anordning angaar, et For- 

 hold, som minder om Asphodelus Villarsii, idet Cellera^kkerne indenfra regnet dele sig 

 dichotomisk ud imod Peripherien (Kutzing, Phyc. gener. T. 71 Fig. 7, T. 72, Fig. 6). Jo 

 ntermere Peripherien, desto kortere blive Cellerne, indtil det yderste Cellelag bestaar af 

 nassten isodiametriske Celler; dette tör maaske tydes saa, at de indre Cellers Pallisadform 

 ikke er fremkaldt af noget Hensyn til Lyset, men af Hensyn til Ledningen; thi om Lyset 

 gjorde Pallisadformen nödvendig for at Endokromet her ligesom Chlorophyllet hos Phane- 

 rogamerne kunde dragé sig ned i Profilstilling, da maatte man ogsaa ligesom hos disse 

 vente, at det fortrinsvis vare de ydre Lag, som havde langstrakte Celler, men saa er ikke 

 Foi-holdet hos Furcellaria-Yy^an. Paa Grund af den dichotomiske Anordning ville altid to 

 af de ydi'e Celler staa i Ledningsforbindelse med kun en i det indenfoi' kommende Lag; 



