56 N. WILLE, BIDRAG TIL ALGERNES PHYSIOLOGISKE ANATOMI. 



Cellernes Antal vil derfor aftage, jo la3ngere man kommer ind, til Gjengja^ld blive Cellerne 

 vistnok noget större, men pä den anden Side blive ogsaa Mellemrummene större; Grunden 

 hertil er let at forstaa, det er fortrinsvis de ydre Celler, som assimilere og derfor behöve 

 en stor Overflade, de indre ere overveiende ledende og behöve mindre Overflade, men det 

 er til Fordel for Ledningen, om de ere strakte i Lsengderetningen. 



Paa Grsendsen mellem Assimilations- og Ledningssystemet finder man endel store, 

 mere afrundede Celler, som ligge mere uregelmajssigt anordnede, men dog med sin Laengde- 

 axe i radial Retning. Disse Celler vil man iallefald ofte finde aldeles fyldte med Stivelse- 

 korn (KiJTZiNG, Phyc. gener. T. 71, Fig. 7, T. 72, Fig. 6); de ere aabenbart Oplagssteder 

 for Resei-vensering. 



Foruden Fur cellaria fnstigiata (Kutzing, Tab. Phyc. B. XVII, T. 99 & Kutzing, 

 Phyc. gener. T. 71), F. lumhricnlis (Kutzing, Tab. Phyc. B. XVII, T. 100 & Kutzing, 

 Phyc. gener. T. 72) knnne vistnok ogsaa regnes hid: G/c/ar^ma ornr/^a (Kutzing, Tab. Phyc. 

 B. XVIII, T. 6 ii) og Polyides rotundus (Thuret et Boenet, Etudes phycol. Pl. 37). 



III. Foriidcii Assimilations- og Ledningssystem flndes et specielt Tilled- 



ningssystem. 



At der hos de mere udviklede Former af denne Afdeling, saasom hos Cryptosipho- 

 nM-Typen findes et specielt Tilledningssystem falder let i Oinene, saaledes f. Ex. hos Cryp- 

 tosiplionia Grayana (Agardh, Florid. Morphol. Tab. XVII, Fig. 3 — 5). Man har her et 

 smaacellet ydre Lag, som danner Assimilationssystemet og en Raekke af langstrakte Celler i 

 Midten, som danne Ledningssystemet, men mellem disse findes Celleraskker, som forgrene 

 sig mere og mere jo nasrmere de komme Periphei'ien, disse staa saaledes ved Hjaälp at 

 sine mange Grene paa mange Steder i Förbindelse med Assimilationssystemet og kunne 

 saaledes ogsaa optage Stoffe fra flere Punkter; indadtil samles de imidlertid saaledes, at 

 hver af dem kun med en Celle staar i Förbindelse med Ledningssystemet. Vende vi os 

 til Rhodopliyllis- eller Nothogenia-TyT^Qw, da kan man naesten sige, at et egentligt Tilled- 

 ningssystem ikke er forhaanden; thi man har igrunden kun det förste Led til et saadant, 

 nemlig Samleceller. Isan' er dette tydeligt hos EhodophyUi-s-T-y\)en, hvor de assimilerende 

 Celler ere ordnede i Reckker som dichotomisk forgrene sig udad, hvorved jo en Samle- 

 celle paa Sa3t og Vis bliver en Nödvendighed, men man finder dem forövrigt ogsaa hos 

 Å^othogenia-Tj-pen med sine ugrenede Celleraakker. Jeg behöver kun at henvise til Sar- 

 cophyllis edidis (Stockh.) J. Ag. (Tab. V, Fig. 61, 64, 65, 67) hvor man finder en bestemt 

 Celle, som er noget större og har noget rigere Indhold end de övrige og som staar i För- 

 bindelse med de mere langstrakte Ledningshypher. Samlecellerne staa altsaa i Förbindelse 

 saavel med Assimilations- som Ledningssystemet og om man istedenfor en Samlecelle faar 

 to eller flere Celler i en Rad, vil man komme över til det mest udpi-a^gede Tillednings- 

 system. Hos SarcophyUis have Samlecellerne ikke nogen paafaldende Form, og ere derfor 

 vanskeligere at kjende fra de övrige Celler, end f. Ex. hos Gelidiiim corneum (Agardh, 

 Florid. Morphol. T. XXIX, Fig. 8), hvor de have et tragtformigt Udseende og ere lette 

 nok at sjelne fra alle de andre Celler. 



Til denne Afdeling kunne henföres 15) Nothoge7na-TyY)e.n, 16) Rhodnphyllis-Typen, 

 17) Cryptosipltonia-Ty^Gw og 18) Halimed a-Typen. 



