KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 21. N:0 12. 61 



hälighet ininclre trång än hos Stenocladia och den syntes mig dei'jemte något ojenm till 

 kalibei-, likasom deras yttre membran förekom mig stundom något mera vidgad, stundom 

 trängre — måhända derföre att de mer eller mindre hårdt tryckas af andra trådar under 

 sin utveckling nedåt». Dette, at deres indre Hulhed er mindre träng end hos Stenocladia, 

 skulde kunne synes at tale for, at de ikke have samme mekaniske Funktion. Hvad den 

 indre Cylinder angaar, saa er denne sikkert ledende, Agakdh, (Florid. Morphol. p. 177, T. 

 XVIII, Fig. 36) siger nemlig i Figurforklaringen ; »äldre del af den axila tuben, visande 

 olika leders endochromer förenade genom en tiipfelgång». 



Paa samme Sted anförer Agakdh (Florid. Morphol. p. 69) om Nizymenia: »Hos 

 Nizymenia (Harv. Phyc. austr. tab. 165) förekommer jemväl en structur som närmar 

 sig den hos Stenocladia, men den axila tuben saknas hos Nizymenia. I dess ställe visar 

 ett tunnt längdsnitt af ett mycket ungt blad (t. XXIII, lig. 9) ett axilt knippe af längre 

 articulerade cylindriska trådar, fortlöpande i bladets längd-direction på ringa afstånd ifrån 

 hvarandra, och sins emellan förenade genom anastomoser. Det axila knippet omgifves i 

 denna yngsta del omedelbart af det intermediära lagrets kortare, sins emellan och med 

 det axila knippet äfven anastomoserande Celler, som öfvergå utåt i det corticala lagrets 

 perlbandslika trådar. Cellerne och de articulerade trådarne i bladets yngsta delar utmärka 

 sig genom sitt tydliga, ofta något korniga och för jod blånande innehåll. De hyphalika 

 trådarne (1. c. Fig. 9 h), som i äldre delar uppträda såsom ett mycket starkt utbildadt 

 inre lagei', äro enkla oledade, böjda mot hvarandra på olika sätt och utmärkta genom sin 

 tjocka membran, som omgifver ett mycket trångt inre rör. Vid snitt af mellanliggande 

 delar finner jag bland de öfvervägands hyphalika trådarne här och hvar trådbitar med 

 vidare membran och starkare utbildadt endochrom, talrikare i mån som delarne äro yngre. 

 Hos Nizymenia torde således finnas hufvudsakligen samma anatomiska elementer som hos 

 Stenocladia och Areschougia, endast med den skillnad att den axila tuben här ersattes af 

 ett knippe af anastomoserande trådar». Som man ser, stiller det sig noget tvivlsomt, om man 

 her har for sig et mekaniskt eller et ledende System, Anastomoserne synes at tale for, at 

 dette axile Knippe er ledende, men Afbildningerne ere ikke tilstraskkelige til, at man kan 

 faa et bestemt Indtryk heraf. 



Videre höre hid Dumontia filiformis (Kutzing, Phyc. gener. T. 74 ii), hvis Byg- 

 ning er beskreven af Nägeli (Neue Algensyst. p. 243, T. IX, Fig. 4 — 8), han ytrer blandt 

 andet: Die innern und mehr senkrechten Fäden liegen weiter von einander entfernt; sie 

 sind weniger verästelt, indem sie je auf dem zweiten Gliede, zuweilen auch bloss je auf 

 dem vierten und funften Gliede eine Tochterachse trägen; ihre Zellen sind langgestreckt 

 und ungefärbt (Fig. 6, a — a). Die äusseren und mehr der horizontalen Lage sich nähern- 

 den Fäden liegen dichter in einander ; sie sind mehr verzAveigt, indem häufiger auf je- 

 dem Gliede Tochterachsen stehen, und durch eine gieiche Ausbildung wie die Mutterachse 

 dem ganzen Zweige ein dichotomisches Ansehen geben; ihre Zellen sind kurzcylindrisch 

 öder ellipsoidisch, und schwach röthlich gefärbt (Fig. 6, b — b). — Die Rinde besteht aus 

 kleinen gefärbten, dichter in einander liegenden Zellen, welche eine, zwei öder drei Schich- 

 ten bilden (Fig. 6, c — c)». Nägeli betvivler Kutzings Angivelse om, at det indre Lags 

 Celler skulde anastomosere med hverandre, men saa bör dog vsere Forholdet, om de paa 

 en tilstrajkkeligt rationel Maade skulle fylde sin Bestemmelse som Ledningssystem. 



