66 N. WILLK, BIDRAG TIL ALGERNES PHYSIOLOGISKE ANATOMI. 



andra stälda celler, har jag sett någon tupfelapparat i sidoväggarne. Redan denna om- 

 ständighet synes antyda att tapphål endast förekomma der 2:ne celler närmats intill 

 hvarandra». 



Endnu en anden Grund til denne Vsevenes Förbindelse med hverandre ved Porer 

 turde man kunne söge i de Theorier, som i de flercellede Planter ikke se sammensatte 

 Individer, men antage, at Protoplasmaet hos dem danner en höiere Enhed, en »Symplast» 

 (ScHAARSCHMiDT, Protoplastok összekötteléséröl, p. 14). Nogen anden Muelighed end en 

 direkte Förbindelse mellem de skilte Cellers Protoplasma er ikke godt ta3nkbart, om 

 man skal kunne bringe mange af de Fasnomener, som forefindes i de flercellede Planter i 

 Causalforbindelse med hverandre. En saadan Protoplasmaforbindelse er derfor af theore- 

 tiske Grunde bleven antagen af Nägeli (Mechanisch-physiologische Theorie, p. 58) og de 

 nyeste Undersögelser af Tangl, Terletzki, Schaakschmidt o. fl. have ogsaa hos nsesten 

 alle Va3v i de höiere Planter eftervist Protoplasmastr^enge, som forbinde de forskjellige 

 Celler og Cellevsev med hverandre. 



Överalt hvor Planten danner en Individualitet, der bör man kunne vente at finde 

 Protoplasmaet i Förbindelse ved Porer gjennem Cellevfeggene. Hos Cönobierne f. Ex. Pe- 

 diastrum og Hydrodictyon, hvor hver Celle ifölge sin Oprindelse er et Individ, skulde man 

 vel derimod neppe have at vente en saadan Förbindelse. Hos Volvox Globator L. finder 

 man Porer i Va^ggene, men disse synes dog at va3re lukkede med en tynd Membran, som 

 maaske kan vaare gjennemsat af fine Protoplasmastrsenge. Cohn (Entw. v. Volvox, p. 94) 

 siger herom: »Die Seitenwände der Gallerthiille sind von einer Anzahl (5 — 6) Tlipfelkanä- 

 len durchbort, welche nahezu in einer Ebene liegen; zarte fadenartige Fortsätze des grilnen 

 Plasmakörpers fiillen die Ttipfelkanäle aus». — »Da die Tiipfelkanäle in benachbarten Zellen 

 correspondiren, so entsteht der Anschein eines Netzes feiner Fäden, welche die Plasma- 

 körper unter einander verbinden, doch scheinen die Tiipfel in jeder Zelle geschlossen». Lige- 

 dan kan man vel antage, at Forholdet er hos Gonium pectorale (Cohn, Mikr. Algen u. 

 Pilze, p. 179, T. 18, Fig. 9, 12, 19). Den ensartede Beva?gelse, som Cilierne hos Gonium 

 og Volvox have, läder sig vel egentlig kun forklare ved at antage en direkte Pi-otoplasma- 

 forbindelse mellem de enkelte Celler og kan denne maaske fremkomme derved, at den 

 tynde Membran, som adskiller Porerne fi'a hverandre er silformigt gjennembrudt. 



Forholdet synes forövrigt hos disse at vasre, som jeg har paavist hos Stigonema 

 (WiLLE, Zellkerne u. Poren b. Phycochromaceen, p. 245), nemlig at' der fra begge Nabo- 

 celler udlöber en kort Porekanal, men disse skilles fra hverandi'e ved en tynd Vaäg. Spörgs- 

 maalet bliver nu i alle disse Tilfcelder, om denne Skillevasg er gjennembrudt af Porer, 

 som ere for smaa til at kunne sees med de anvendte Forstörrelser. 



Hos en stor Del af Chlorophyceerne ere enten Individerne encellede, eller der er en 

 temmeligt lös Förbindelse mellem de enkelte Celler saasom hos Zygnemaceer og Mesocarpeer, 

 hvor hver Celle synes at kunne före et selvstasndigt Liv og give Ophav til nye Individer 

 ved at löse sig fra Traaden, derved at det mellemliggende Celluloselag bliver afkastet (Stras- 

 BURGER, Zellbild. u. Zellth. p. 57). Naar Forholdet er et saadant, skulde man kunne for- 

 mode, at en Protoplasmaforbindelse mellem Cellerne ikke fandtes, men alligevel behöver 

 ikke Planten derfor at savne Apparater for at fremkalde en diosmotisk Förbindelse mellem 



