KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 12. 67 



Cellerne og som et saadant hai* man vel at tyde Porerne i Tvaärvseggene hos Spirogyra 

 aclnata (Vauch.) Kutz. (Tab. II, Fig. 13). 



Hvorvidt en direkte Förbindelse af Protoplasmaet i de skilte Celler lindes hos alle 

 Chlorophyceer, Phseophyceer og Cyanophyceer, saaledes som man finder det hos mange 

 Karplanter og Florideer, det maa kommende Undersögelser afgjöre; her skulle vi blöt holde 

 os til Porer i den Mening, at Membranen paa visse Steder er stasrkt fortyndet (eller gjen- 

 nembrudt), saaledes at den diosmotiske Förbindelse lettere kan foregaa, men hvorvidt det er 

 let diosmerende Stoffe eller vanskeligere diosmerende, protoplasmatiske, som passere igennem, 

 det faar henstaa til videre. 



Laminarierne have en stor Ma^ngde Porer i de tykvaäggede, mekaniske Celler, som 

 danne Störstedelen af deres Stipes. Disse ere allerede afbildede hos Hafgygia digitata 

 af KuTZiNG (Phyc. gener. Tab. 31, Fig. 2 d, e), som ogsaa har vseret opmajrksom paa, 

 at de först optraede, naar Celleva3ggene have opnaaet en vis Tykkelse, thi yderst, hvor 

 Cellerne ere yngre og have tyndere V^gge finder man dem ikke (Kutzing, Tab. Phyc. 

 T. 31, Fig. 2 a, b). En anden Sag af Betydning, som ogsaa Kutzing har seet, er at 

 Porerne i en saa overveiende Grad gaa i radial Retning og derimod ingen eller ineget faa 

 i La^ngderetningen. Dette er rationelt nok, thi disse Celler ere ikke bestemte til at lede 

 i La^ngderetningen, de ere mekaniske Celler og skulle kun slippe Diffusionsströmmen igjen- 

 nem fra Assimilationssystemet til det centrale Ledningssystem, for at den kan blive optagen 

 og fört videre af dette. Ledning i Lasngderetningen er dog ikke helt og holdent udeluk- 

 ket; thi her og der finder man en og anden Pore, som kan lette Förbindelsen mellem to 

 över hverandre fölgende Celler (Tab. II, Fig. 23), noget der kan have en vis Betydning 

 som Nödudvei, om tilffeldige Aarsager skulde hindre, at de assimilerede Naeringsemner fra 

 et eller andet Punkt af Assimilationssystemet ledes i direkte radial Retning. Hvad selve 

 Porernes Bygning angaar, da er denne lidet mserkelig. De have saedvanligtvis et tragt- 

 formigt Udseende, noget afrundet udadtil og med en tynd Graendsemembran, som skiller 

 de i Nabocellerne fra hverandre (Tab. II, Fig. 23). Selve Vaeggen bestaar af tre Lag, et 

 tyndt vandfattigt indad mod Cellerummene og et vandrigt imellem dem. I Porernes 

 Graendsemembran synes det mellemste, vandrige Lag at vajre helt forsvundet, og de to 

 vandfattige have smeltet sammen til et, som neppe er tykkere end et enkelt af disse. Hvor- 

 vidt Graendseinembranen er gjennemsat af Huller har jeg ikke kunnet afgjöre. 



Lignende Porer findes ogsaa hos den til Laminariaceerne hörende Chorda filuin (L.) 

 Stackh. (Tab. I, Fig. 10, T. VI, Fig. 70). De gaa ogsaa her i samme Retning som i 

 Stipes hos Laminaria og synes at spille samme RoUe, nemlig at lette Difiussionsströmmen 

 Adgang fra Assimilations- til Ledningssystemet (Tab. VI, Fig. 70). Den som er afbildet 

 Tab. I, Fig. 10 er nede fra Basis af Traaden, hvor Cellerne ere meget stasrkt fortykkede 

 (Tab. I, Fig. 9). Da denne Del som för paavist maa v^re sta^rkere mekaniskt bygget end 

 de höiere oppe i Traaden, og da dette sker ved Fortykkelse af den holdfaste d. v. s. den 

 vandfattige Del af Membranen, er det ganske natui-ligt, at det vandfattige Lag, der her 

 ligesom ellers naermest omgiver Cellerummet, er stserkt fortykket, men derigjennem er det 

 ogsaa bleven spaltet i Lameller ved tynde vandrigere Lag. Graendsemembranen er her 

 som hos Laminaria meget tynd og bestaar tilsyneladende kun af et Membranlag. 



