KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANnLINGAR. BAND. 21. N:0 12. 71 



bliver mueligt, at Nneringsemnerne kunne ledes fra Assimilationssystemet gjennem den meka- 

 niske Cellering ind til det centrale Ledningsva3v. 



Om man na"irmere undersöger en Sarcophyllis, da iinder man paa begge Sider af 

 det flade Thallus (Kjellman, Isliafvets algflora, T. 14, Fig. 2) t^t sammentriengte, smaa 

 Celler, som ere fyldte med Endokrom. Indad blive Cellerne noget större og blegere. 

 Hos Sarcopliyllis edulis (Stackh.) J. Ag. finder man ligesom vel ogsaa hos de andre Sar- 

 cophi/Uis-Arter, at der kan va3re en eller anden, ofte noget större Celle, som staar i För- 

 bindelse med det udenfor liggende Yiev og desuden indad staar i Förbindelse med Rader 

 af meget langstrakte Celler (Tab. V, Fig. 61, 64, 65, 67), som ere Ledningshypher. Disse 

 Ledningshyplier opfylde hele det Indre af Sarcophyllisthalluset, de have langstrakte Celler 

 fulde af kornet Indhold (Stivelse?) (Tab. V, Fig. 66), ere kölleformigt ndvidede i Enderne 

 og staa her i Förbindelse med hverandre ved en Pore. Undertiden lykkes det at finde 

 Forgreninger (Tab. V, Fig. 63) eller Kommunikation (Tab. V, Fig. 62) mellem to skilte 

 Ledningshypher, i hvilke Tilfaslder man naturligtvis ogsaa fandt Porer mellem dem. Herved 

 kan altsaa ellers adskilte Ledningsh}'pher udbytte Naäringsstoffe med hverandre og före 

 dem paa den korteste Vei til de Steder, hvor de sterligt trnenges. 



Hid hörer til en vis Grad ogsaa den af Agardh omtalte Sammenflyden af tlere 

 Celler, som oprindeligt have vasret adskilte og kun foi'enede ved Poregange. Ved denne 

 Proces, som dog endnu langtfra ikke kan ansees at vasre tilstrtekkeligt kjendt, dannes store 

 sammenhasngende Protoplasmamasser som f. Ex. hos Delesserierne (Agardh, Florid. Morphol. 

 T. XXVII, Fig. 6, 7) og Areschougierne (Agardh, Florid. Morphol. T. XVIII, Fig. 5—9), 

 og som vistnok ere af stor Betydning for Frugtudviklingen. 



Florideernes Ledningssystem er yderst lidet kjendt, efter de Afbildninger, som ere 

 givne, kan man vistnok fremkomme med visse Formodninger, men videre raäkke de heller 

 ikke, da de ere udförte, uden at Forfatterne have hävt Blikket aabent for Ledningssyste- 

 mets physiologiske Betydning, Jeg kan derfor kun henvise til de Antydninger, som ere 

 givne ved Behandlingen af Assimilationssystemet, hvor jeg under de enkelte Typer har 

 fremkommet med Udtalelser om deres Ledningsvasv, saa ofte og saa meget, som det före- 

 kommer mig tilladt efter de kjendte Afbildninger, og efter hvad jeg selv har hävt Anled- 

 ning til at se i Naturen. 



Det kan vistnok ansees sikkert, at en paa anatomisk-physiologiske Synsmaader bygget 

 indgaaende Behandling af Florideernes Ledningsva3v, isa3r hos endel exotiske Former, om 

 hvilke man efter Afbildningerne kun kan ytre Formodninger, ville give Resultater af den 

 störste Betydning for CellelaBren. 



Silliyplier. 



Jeg betegner som »Silhypher» et Ledningsva3v, hvis Celler, hvor de stöde til hver- 

 andre, ere gjennend^rudte af virkelige Huller, som ikke ere enkelte, men flere samlede i 

 Lighed med, hvad man kjender hos Phanerogamernes Silrör. Jeg bortser herved fra den 

 Muelighed, at de i foregaaende Afsnit omtalte Porer hos Florideer, Laminarier og 

 Fucaceer ogsaa kunne va^re silformigt gjennembrudte, de förete iallefald saa mange For- 

 skjelligheder fra de Celler, som jeg nu skal beski'ive, at de fortjene at höides ud fra disse. 



