KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 13. 7 



På första armparet äro hos hanen en hel mängd vårtor tydligt större än motsva- 

 rande på de öfriga armparen. Dessa stora vårtor börja med den sextonde i ordningen. 

 Dock måste jag anmärka, att skilnaden mellan dessa och de nedanför sittande ej är så 

 stor som hos den förut nämda O. maorwn. Mot spetsen af armarne aftaga de småningom 

 i storlek. På andra armparet är skilnaden i storlek mellan femtonde och sextonde samt 

 följande mindre märkbar, d. v. s. andra armparet utmärkes icke genom några i märkbar 

 grad förstorade sugvårtor. 



I afseende på tungbeväpningen anmärker jag blott, att midtelradens hakar äro för- 

 sedda med en stor spets, på sidorna om hvilken sitta två, till och med tre sidospetsar. 



Arten är känd från åtskilliga ställen i Indiska och Stilla oceanen samt Röda Hafvet. 



0. vulgaris Laji. 



Lamarck, Mém. de la Soc. d'Hist. Nat. de Paris, I. p. 18. 



D'Orb. Hist. Nat. des Céphal. sid. 26. 



? O. sinensis D'Orb. Hist. Nat. des Céph. p. 68. 



Jag har jemfört exemplaren frän Japan med sådana från Medelhafvet och funnit, 

 att de öfverensstämma i sina vigtigaste karaktärer. Det är dock en sak, jag siirskilt vill 

 framhålla. Hos exemplaren från Japan äro ögonlocken glänsande hvita, hvilket gör, att 

 ögat synes hvitt, då dessa äro dragna öfver detsamma; hos exemplar från Medelhafvet äro 

 de betydligt mörkare, hvarigenom ögat erhåller ett mörkare utseende. Troligen ä]- det 

 just denna form, som D'Orbigny i sin tillsamman med Férussac utgifna monografi öfver 

 Gephalopoderna ^) sid. 68 upptager under namnet O. sinensis, på hvilken han anför en 

 beskrifning, hemtad ur ett kinesiskt arbete. Han anser, att denna beskrifning mycket väl 

 kunde lämpas på O. vulgaris, om ej ögonen hos den form, som omtalas, sades vara hvita. 

 Han förmodar derför, att här är fråga om en ny art. Jag är emellertid i tillfälle att 

 konstatera, att trots detta ögonens olika utseende, (hvilket jag förmodar måste framträda 

 äfven hos det lefvande djuret), den japanska formen icke kan uppfattas såsom till arten 

 skild från O. vulgaris; de öfverensstämma med hvarandra i armarnes inbördes längdför- 

 hållande, hektokotylus bygnad, kroppens form och färg, cirrhernas förekomst m. m. O. 

 sinensis D'Orb. är sålunda sannolikt synonym med O. vulgaris Lam. 



Arten är känd från Atlantiska oceanen, Medelhafvet, Indiska och Stilla oceanen samt 

 Röda hafvet. 



O. globosus n. sp. 

 Pl. I, figg. 4 ocli 5. 



Corpus globosum, supra parum verrucosum, subtus lasve, longitudine sulcatum; supra 

 oculos tubercula parva; membrana umbella? satis crassa, inter omnia brachia fere anpia; 

 ordo longitudinis parium brachiorum II, IV, I, III vel II, I, IV, III. Acetabula humilia. 

 Color supra rubescens vel violaceo propinquus, infra pallidior. 



Kroppen nästan klotrund, ofvantill glest besatt med låga vårtor ^). Hufvudet tydligt 

 afsatt från kroppen, smalare än denna, utan cirrher, blott med små tuberkler. Mantel- 



') Histoire Naturelle des Céplialopodes etc. Paris 1840. 



-) Deras förekomst är olika hos olika individ; ett individ har nemligen dessa vårtor mycket tydliga, ett an- 

 nat saknar dem till stor del. Detta beror på den olika grad af irritation m. m., hvari djuret vid döds- 

 tillfället försättes. 



