KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 21. N:u 13. 13 



Kan man utan svårighet påvisa, att de nämde kärlstammarne äro till utbredningen 

 lika hos båda grupperna, ställer sig dock saken något annorlunda, då man tager i betrak- 

 tande kärlens ursprung ur hjertat. Hos Octopoderna iir detta för de resp. kärlen nästan 

 helt och hållet motsatt det hos Dekapoderna. Att man i likhet med Milne-Edwards ') 

 måste antaga, att en vridning af hjertat har egt- rum hos någon af dessa, derför tyckes 

 mig framför allt ursprunget för aorta cephalica tala. Detta kärl, om hvars homologi hos 

 de båda grupperna meningarne ej kunna vara delade, utgår, såsom förut är näindt, hos 

 Octopoderna trån hjei'tats högra spets, hvilken ligger riktad något bakåt; hos Dekapoderna 

 utgår den frän den framåt riktade spetsen af hjertat. Med antagande af en sådan vrid- 

 ning blir det lätt att förklara det olika ui'sprunget, och ingen svårighet möter att 

 homologisera de arteriella kärlen iifven i detta afseende ^). Med Brocks uppfattning af 

 saken blir det svårt att förklara, hvarför hjertats läge och till följd deraf ursprunget för 

 aorta cephalica är så olika hos båda grupperna, samt hvarför kärlen vunnit helt andra 

 utbredningsområden. 



Jag anser derför: 1) att det kärl, som hos Octopoderna utgår från hjertats främre 

 kant, är homologt med aoi*ta posterior hos Dekapoderna, ej med a. anterior, hvilket kärl ej 

 finnes hos Octopoderna; 2) att det kärl, som hos de förra utgår frän hjertats bakre kant, 

 är homologt med art. genitalis hos Mysopsiderna, ej med a. posterior. Deremot kan det- 

 samma, såsom jag längre fram skall försöka att visa, på grund af det olika ursprunget ej 

 anses homologt med den s. k. art. genitalis hos Oegopsiderna. 



Vid föregående framställning af de arteriella kärlens förlopp hos de olika grupperna 

 har jag till undersökningsmaterial haft att tillgå endast de allmännaste typerna; att dock 

 samma förhållanden i hufvudsak äro rådande äfven hos andra slägten, fi-amgår af littera- 

 turen, så t. ex. beträffande Cirrhoteuthis Eschr. ^) samt Spirula Lam. ■*) och Tkysanoteuthis 

 Trosch. "). Endast Leachia Les. tycks märkvärdigt nog bilda ett undantag frän ötriga 

 Dekapoder. Huru de öfriga Loligopsiderna förhålla sig, känner man icke. Enligt Grant s 

 beskrifning af Loligopsis guttata^) {— Leachia cyclura Les.) utgår från bakre spetsen af 

 hjertat (detta hai- sin största utsträckning i kroppens längdriktning) en aorta, som går 

 till hutvudet, och som derför måste anses vara a. cephalica. Från främre spetsen af 

 hjertat utgår en annan aorta, som förser manteln och tydligen motsvarar a. posterior. 

 Detta förhållande hos Leachia kan man tolka på tre olika sätt. Antingen är det ursprung- 

 ligt, och i sådant fall har detta ursprungliga förhållande bibehållits af Octopoderna; eller 

 också kan man, såsom Brock är benägen att göra'), betrakta denna märkvärdiga form 

 såsom en öfvergång mellan Dekapoder och Octopoder, hvilken redan delvis erhållit bild- 

 ningar, egendomliga för Octopoderna; eller kan man anse, att Leachia skiljt sig från de 



') Lejons sur la pliys. etc. Tom. III 1858, sid. 10.5, auni. 1. Milne-Edw,\rds anser, att denna vridning- 

 försiggått hos Octopoderna. 



-) Denna hjertats vridning kan lätt tänkas försiggången, utan att förkanirarne i väsentlig män beliöft ändra 

 plats — något, som heller icke egt rum. 



^) REiNHARirr & PiioscH, Om Sciadephoms Miilleri EsciiR. K. Danske Vid. Selsk. Skr. XII 1846, Nat. 

 math. sid. 187. 



*) OwEN, Suppl. observ. on the anat. of Spir. australis. Ann. Nat. Hist. 5. Ser. V. 3. 1879, sid. 1. 



■'') ViGELius, Unters. an Thysanot. rliombus Tro.sch. Mittheil. Zool. Stat. zu Neapel. 2. 1881, sid. 150. 



^) Transact. Zool. Soc. London Vol. 1. 1835, sid. 21. 



') L. c. sid. 277. 



