16 A. APPELLÖF, JAPANSKA CEPHALOPODEK. 



till det iiäiuda organet. Ett stycke från basen iinnas nemligen 2 ä 3 sugvårtpapiller (a), 

 som äro tydligt längre och mera utvecklade än de öfriga och ej bära sugvårtor. Under- 

 söker man organet hos S. Rondeletii, ser man lätt, att det hos denna form uppkommit 

 genom sanmiansmältning af flere kraftigt utvecklade sugvårtpapiller, som äro mycket längre 

 än de öfriga, men ej sugvärtbärande. De nämda förlängda papillerna hos 1. Morsei re- 

 presentera sålunda det muskulösa organet, fastän i ett outveckladt stadium. 



Förtjockningen af könsarmen börjar något ofvanför dess midt. Sugvårtpapillerna 

 på den förtjockade delen äro betydligt förlängda, men ej sanunanväxta med hvarandra. 

 Dessutom är radernas antal ökadt till 5 k 6. Vid basen af papillerna märker man upp- 

 stående veck, som dels sträcka sig emellan tvenne papiller, förenande dessa, dels fi'itt ut- 

 löpa. Detta är dock, som sagdt, endast fallet vid l)asen, under det att öfre delen af pa- 

 pillen är fri. En egendomlighet är, att sugvårtorna på den ombildade delen af armen 

 förloi'a sina skaft och såkinda komma att sitta omedelbart pa de förlängda papillei'na (Pl. 

 III, tig. 19); samma förhallande rader enligt Verhill hos den af honom beskinfna tiU Se- 

 pioliderna hörande formen Nectoteuthis Pourtalesii^), i det att alla armarnes öfre hälft är 

 försedd med dylika förlängda papiller, som bära oskaftade sugvårtor; Verrill antar, att 

 detta är en ny form af hektokotylisation, fastän han ej kände könet hos det undersökta 

 exemplaret. Hos /. Morfiei äro blott några vårtor vid basen af den förtjockade delen 

 normalt utvecklade, de öfriga undergå nämde förändring. På andra, tredje och fjerde 

 armparet äro hos hanen de båda sidoradernas vårtor betydligt större än midtradernas 

 samt föi'sta armparets; på andra armparet sträcka de sig ända från basen af armen, på 

 tredje och fjerde börja de deremot först ett stycke från densamma, under det att de ne- 

 dre hafva den vanliga storleken. 



^"ERRILL hade. såsom nämdt är, endast honor af denna art, och han uppförde den 

 derför, såsom han sjelf säger, då han ej kände beskafPenheten af hektokotylus, provisoriskt 

 i slägtet Inioteut/m ; detta slägte grundade han således egentligen endast på en art, 1. 

 japonicn, hvilken han anser identisk med Sej)iola jajyonica D'Orb. Denna art har enligt 

 Verrill hektokotylus bildad såsom S. Rondeletii. Att äfven ofvanstaende form måste 

 räknas till detta slägte, ;ir otvifvelaktigt, då den öfverensstämmer med detta såväl i sak- 

 naden af skal som andra ^'igtiga förhållanden. Att blott på grund af smärre olikheter i 

 könsarmens bygnad bilda ett nytt slägte kan naturligtvis ej sättas i fråga, ^'"errill har 

 emellertid i diagnosen för si. Inioteuthis u])ptagit bygnaden af hektokotylus; detta bör så- 

 lunda utoå ur slägtdiao-nosen och öfverflyttas till diagnosen för arterna. 



Verbill's exemplar voro från Bay of Yeddo, Japan. I härvarande samling från 

 Ja|)an funnos 2 hanar ocli 1 hona. 



Anatomiska anmärkningar rörande si. Inioteuthis. 



Nervsystemet. Cerebralgaiigliet har en fullkomligt hjertlik form, d. v. s. det är 

 framåt tillspetsadt, baktill afrundadt och derstädes försedt med en insänkning. Ganglia 

 optica äro mycket stora och sträcka sig långt framför cerebralgangliets främre ända. Ofre 

 huccalgangliet (g. sus-pharyngien ChÉRON) är till formen rektangulärt med största utsträck- 



>) Bull. Mus. Comp. Zool. Vol. XI. n:o 5. 



