KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 13. 17 



ningen i hufvudets tvärriktning. Detta gangiion ;ir genom en grund insänkniug deladt i 

 två lobev; från hvar och en af dessa lobers främre och yttre hörn utgår en kommissur till 

 undre huccalgangliet (g. souspharj^ngien Ch.). Under oesophagus urskilja vi, utom undre 

 buccalgangliet, de tre vanliga ganglierna: visceral- (portion postériur Cii.), pedal- (port. 

 moyenne Ch.) och brachialgangliet (port. antérieur Ch.). Det förstnämda af dessa är teni- 

 ligen bredt och endast genom en tydligt markerad fåra skildt frän pedalgangliet. G. bra- 

 chiale är tvåloberadt och genom en lång och jemförelsevis grof kommissur förenadt med 

 pedalgangliet. 



Frän hvardera loben af öfre buccalgangliet utgår en kommissur till cerebralgangliet. 

 Kort före sin förening med detta sammansmälta de bada kommissurerna till en. 



I likhet med förhållandet hos Sepia och Loligo utgår från hvardera loben af bra- 

 chialgangliet en kommissur, som efter ett kort förlopp delar sig i två grenar. Den ena 

 af dessa går till öfre buccalgangliet, med hvilket den förenar sig i dettas bakre hörn. 

 Den andra går till cerebralgangliet och fö)'enar sig med detta i dess främre ända \>k yttre 

 sidan om kommissuren mellan öfre buccal- och cerebralganglierna. — Nervs}'stemets cen- 

 trala delar öfverensstämma sålunda med samma delar hos Sepia och Loligo. 



Deremot erbjuder det afvikelser i afseende på nervi palliales och gangiion stella- 

 tum (Pl. III, hg. 23). Detta senare {d) har ej denna afrundade, halfcirkelforniiga bygnad 

 som hos öfriga Myopsider, utan är smalt och långsträckt. De största och flesta nerverna 

 till manteln afgå från dess nedre ända. 



Nervus pallialis (a) delar sig här såsom hos Sepia och Loligo i två grenar, exter- 

 nus (b) och internus {c). Den inre grenens förlopp är dock betydligt annorlunda hos 

 Inioteuthis än hos nämde slägten. Hos dessa går den, som bekant, längs med gangliets 

 insida ända till bakre delen af kroppen, afgifvande grenar till fenorna och står genom en 

 kort kommissur från gangliets nedre ända i förbindelse med detsamma (e). Den yttre 

 oxenen förenar si"' direkt med 2;an2,liet i dess öfre ända. 



Hos Inioteuthis går den inre grenen ej längre på gangliets insida, ej heller fort- 

 sättes den nedanför detsamma. I stället gar den förbi gangliets öfre ända och är genom 

 en härifrån utgående jemförelsevis lång kommissur (e) förenad med detsamma. Denna kom- 

 missur afgär från gangliets yttre kant. Genom detta nervens läge får man det intrycket, 

 att det är den yttre grenen, som passerar förl:)i gangliet, under det att den inre är direkt 

 förenad med detsamma. Genom nofjsTan icmförelse med samma oanglion och o-renar hos 

 Sepia finner man likväl snart, att det verkligen är den inre grenen, som hos Inioteuthis 

 visar detta afvikande förlopp. — Der kommissuren förenar sig med nerven, delar denna 

 sig i flere {b — 6) större grenar, hvilka åter uppdela sig i finare; en del af dessa begifHa 

 siff till manteln, en del till fenorna. 



Den enda orsak, jag kan finna såsom förklaring till den iure grenens förändrade 

 riktning, är fenornas läge hos Inioteuthis, jemfördt med deras läge hos Sepia och Loligo. 

 — Den inre grenen af nervus pallialis ombesörjer fenornas innervering^). Då nu dessa 

 hos Sepia sträcka sig längs med hela kroppen, hos Loligo intaga bakre delen af densam- 

 ma, är det lätt att inse betydelsen af, att nervo-reiien fortsattes nedanför 2;ano-liet läng-s 



^) Visserligen afgitVas från denna oekså grenar till manteln, dock ntgå de flesta ai' niantelnerverna direkt 

 från gangliet. 



K. Vet. Akad. HantTl. Bd 21. N:o 13. . 3 



