18 A. APPELLUF, JAPANSKA CEPHALOPODER. 



med kroppens sidor: den har att antingen under hela vägen eller blott i sin bakre del 

 afofifva oi>enar till fenorna. Hos Inioteuthis äter, der fenorna blott till rin<Ta utsträcknin<r 

 äro fastade vid kroppens midt, skulle en sådan fortsättning af nerven icke vara af behof- 

 vet särskilt påkallad. Den inre grenen tager nu i stället den kortaste vägen till fenorna, 

 och då de äro tVistade vid kroppen blott under en jemförelsevis obetydlig sträcka, behöf- 

 ver den blott uppdela sig i flere nervgrenar för att ändamålet — fenornas innervering — 

 på enklaste sätt skall uppnås. 



Huruvida man tar antaga, att förändringen i grenens förlopp står i sammanhang 

 med någon vridning af gangliet från ett läge liknande det hos Sepia, vågar jag ej afgöra; 

 kommissurens olika plats hos båda göra en sådan vridning åtminstone ej osannolik. 



Nervi viscerales. Kort efter utträdet ur den muskulösa lefverkapseln, hvilken de 

 genomboi-ra, afgifver hvarje nerv följande grenar: 1) nerven för musc. depressor infundi- 

 buli; 2) en nerv för m. addactor pallii medianus; ?>) för bläcksäcken (och rectum?). Hos 

 Inioteuthis linnes sålunda en gren, som saknas hos öfriga Myopsider, nemligen den för 

 m. add. pall. med. ; denna muskel linnes, som bekant, icke hos dessa. Ursprunget för 

 nerven till m. depr. inf. ligger hos Inioteuthis vida mindre skildt från ursprunget för 

 ])läcksäcksnerven än förhållandet är hos Sepia — en naturlig följd af det förstnämda släg- 

 tets kortare kroppsform. Kommissui-en mellan de båda visceralnei'verna har jag ej kun- 

 nat följa; antagligen ligger den dock, såsom vanligt, i jemnhöjd med uretei-erna; jag har 

 sett, att en lin gren afgår på detta ställe. Denna kommissur måste här blifva jemförelse- 

 vis betydligt längre än hos Sepia och Loligo, emedan nerverna ligga längre ifi-ån hvar- 

 andra. 



Hvarje nerv går derefter tätt utmed urinsäckens viigg till basen af gälarne. Här 

 är den, som vanligt, utvidgad till ett långsträckt ganglion och fortsätter derefter sin väg 

 läng-s med oälarnes sidor, afojifvande o-renar till dessa. Ett stvcke nedanför venstra ure- 

 teren afgå fraii nerven två mycket lina grenar, som begifva sig till utföringsa])paraten för 

 generationsorganen. 



Hjertat (l'l. III, hg. IH) liknar till formen fullkomligt Sepia-hjertat, d. v. s. det är 

 böjdt i nära rät vinkel. Från bakre kanten utgår aorta posterior (a). Detta kärl afgif- 

 ver följande grenar: 1) en stark gren, som tager sin riktning framåt tvärt öfver hjertat, 

 läggande sig tätt intill detta (6); strax framför hjertat delar denna gren sig i två, af 

 hvilka den ena går till bläcksäcken och möjligen rectum {e), den andra böjer sig till ven- 

 ster och förser vas delei'ens (/). 2) Grenen för den ventrala delen al manteln, som går 

 genom musc. add. pall. med. {c). 3) Aortan delar sig derefter i tvenne grenar, som gå en 

 till hvarje fena {cl). Från hjertats frilmre spets utgår aorta cephalica (i). Från fi-ämre 

 kanten tager arteria genitalis (g) sitt ursprung och strax bredvid aorta anterior (A). Då 

 testis hos denna foi-m (åtminstone hos det undersökta exemplaret) ej ligger i kroppens 

 baki-e ända utan på venstra sidan, blir följden den, att a. genitalis ej vänder sig bakåt, 

 utan åt venster. 



Branchialhjertat (Fl. Ill, lig. 20) har sin största utsträckning i kroppens tvärrikt- 

 jiing och har bihanget vidfästadt ej baktill, såsom hos öfriga Myopsider, utan mera medi- 

 ant, såsom hos Sepiola. 



